Провадження № 2/591/1713/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором -

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08465-08/2021, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 12000 грн.. Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 21 вересня 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21092022, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №08465-08/2021 від 13 серпня 2021 року. Зазначають, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» складає 47 700 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000 грн.; заборгованість за відсотками 35700,00 грн.. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47700,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн..

Ухвалою суду від 5 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 31.01.2024 року. Слухання справи відкладалося з різних причин.

Представник позивача в поданому позові просить суд слухати справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Суду надано письмовий відзив на позовну заяву, проти позову заперечують. Просять суд в позові відмовити, так як відповідачка ОСОБА_1 не визнає факт укладання кредитного договору та використання одноразового ідентифікатора. Зазначає, що відсутні докази на підтвердження зарахування коштів в сумі 12000 грн., не вказано на який рахунок перераховані вказані кошти і чи належить він відповідачу. Крім цього, вважає, що позивачем не доведено факту відступлення права вимоги, оскільки витяг з реєстру боржників не містить підпису сторін.

25 грудня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п.6.1, п. 7 Кредитних договорів. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який Відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Що стосується відсутності доказів переходу прави вимоги, то відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 47700,00 грн.. Позивачем до позовної заяви надано саме витяги Договорів факторингу та реєстрів боржників за кредитними договорами, оскільки реєстр боржників по кожному кредитному договору містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Тому вважає, вимоги обгрунтованими та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що 13 серпня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08465-08/2021, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 12000 грн. зі сплатою відсотків з розрахунку 2,50% на добу строком до 11.09.2021 року (а.с.6-7)

Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідач посилається на те, що будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів відсутні.

Однак, вказані обставини спростовуються відповіддю АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що картковий рахунок, на який були перераховані кошти ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» належить саме ОСОБА_1 , крім цього з виписки банку вбачається, що 13.08.2021 року на її рахунок надійшли грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн..

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

13 серпня 2021 року між відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» укладено договір про надання фінансового кредиту №08465-08/2021, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (електронний підпис W96779), тобто належними та допустимими доказами підтверджено факт укладання між сторонами правочину.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

21 вересня 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 21092022, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №08465-08/2021 від 13 серпня 2021 року.

Відповідач посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги, однак суд не погоджується з вказаним твердженням, оскільки згідно п. 1.2 Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 47700,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» складає 47700,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 12000 грн.; заборгованість за відсотками 35700,00 грн..

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 47700,00 грн..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн..

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за кредитним договором №08465-08/2021 від 13 серпня 2021 року в розмірі 47700,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО