Справа № 515/408/24
Провадження № 2-о/513/79/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,

за участю представника заявника адвоката Шараг О.В. (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_3 від 25 березня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.

Так, 25 березня 2024 року заявник через свого представника адвоката Нан Д.М. звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2003 року державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області з помилкою у написанні її по батькові як « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_5 » як у паспорті та неможливості виправити помилку через відмову нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори.

Ухвалою суду від 14 травня 2024 року призначено розгляд справи у порядку окремого провадження.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Шараг О.В. заявлені вимоги підтримала та просила про їх задоволення з підстав, викладених у заяві про встановлення факту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог заперечень не мав (вх. №3859/24-Вх 30.05.2024).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності нез`явившихся учасників справи, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

13 листопада 2003 року державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В. зареєстровано у реєстрі за № 5811 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями майна якої в рівних долях є її чоловік ОСОБА_6 та діти ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 02 жовтня 2002 року Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Сарата Одеської області народилася ОСОБА_1 .

Таким чином, існують розбіжності в написанні по батькові заявника, як " ОСОБА_5 " та « ОСОБА_5 », при цьому, інші дані співпадають.

На підтвердження факту належності Свідоцтва про право на спадщину заявником надано: копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 грудня 1984 року на підставі актового запису № 130 Райвідділом ЗАГСу смт Сарата Одеської області, згідно з якою 01 грудня 1984 року в смт Сарата Саратського району Одеської області народилася ОСОБА_1 » (мовою оригіналу документа), батьки: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 (мовою оригіналу документа); копію будинкової книги за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якої за вказаною адресою проживали (мовою оригіналу документа: ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії паспорту по батькові заявника російською мовою « ОСОБА_10 » та на день видачі свідоцтва про право на спадщину остання вже значилася за паспортом громадянки України, як « ОСОБА_5 ».

В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з листом ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом має юридичне значення для заявника, оскільки від його встановлення залежить реалізація права власності майном, а встановити даний факт іншим чином неможливо. Спір про право відсутній.

Спадкоємець ОСОБА_6 , згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 19 вересня 2023 року на підставі актового запису № 9076 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інший спадкоємець ОСОБА_7 (зміна прізвища на ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_5 , виданого на підставі актового запису № 1 від 10 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області), згідно з поданою заявою, заперечень проти задоволення заявлених вимог заявника не мав.

Згідно з п. 6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерств юстиції України 22.12.2010 № 3253/5 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23.12.2010 р. за № 1318/18613 зі змінами та доповненнями, у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи (іб) щодо якої (их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів.

Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

Виправити помилку у правовстановлюючому документі не представляється можливим, оскільки Татарбунарська державна нотаріальна контора, керівником якої була державний нотаріус ОСОБА_12 , припинила свою діяльність, а листом державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. від 30 січня 2024 року №64/01-16 заявнику роз`яснено про неможливість виправлення помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом, оскільки виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. Вказане виправлення у свідоцтві про право на спадщину змінює зміст документа та впливає на права особи, щодо якої було вчинено нотаріальну дію. Крім того, мали місце зміна печатки державної нотаріальної контори та призначення на посаду іншого нотаріуса, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду.

Проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вказана помилка в написанні по батькові заявника у Свідоцтві про право на спадщину за законом, як « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 » виникла внаслідок неуважності посадової особи, яка видала документ, а також те, що іншим шляхом підтвердити належність заявнику правовстановлюючого документу неможливо, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу: свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2003 року державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4,13,293-294,263-265, 315-319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці смт Сарата Одеської області, РНОКПП НОМЕР_6 , Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2003 року державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В., реєстровий № 5811, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://st.od.court.gov.ua.

Дата складення повного тексту рішення 19 червня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород