Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-о/279/52/24
Справа № 279/7123/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №279/7123/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко (Пінчук) Наталія Григорівна про встановлення факту припинення іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису про обтяження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду із заявою, зазначивши, що 16.11.2007 року за іпотечним договором вона, як майновий поручитель позичальника ОСОБА_2 , передала в іпотеку ВАТ "Банк"Демарк" належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №1137. Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук (Артеменко) Н.Г.. У зв`язку із укладенням іпотечного договору нотаріусом накладено заборону відчуження, яка була зареєстрована в реєстрі заборон за №1426/47, та внесені відомості до Державного реєстру іпотек. Протягом 2007-2009 років кредит був погашений позичальником ОСОБА_2 .. У лютому 2023 р. заявник мала намір продати належну їй квартиру, звернулася до нотаріуса у м.Коростень, але з`ясувалось, що продаж квартири неможливий, оскільки, незважаючи на погашення кредиту та припинення зобов`язань по кредитному договору №1137 від 16.11.2007 р, як наслідок припинення іпотеки, що забезпечувала виконання зобов`язань по кредитному договору, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишилися наявними записи про обтяження належної заявнику двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 42,8 кв.м, які накладалися нотаріусом у зв`язку із укладенням іпотечного договору від 16.11.2007 р. реєстр №1425, а саме: відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6048872, зареєстровано 16.11.2007 р. приватним нотаріусом Артеменко (Пінчук) Н.Г. на підставі іпотечного договору №1425 від 16.11.2007 р., заборона №1426/47. Відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек зареєстровано обтяження-іпотека, реєстраційний номер обтяження 6058789, зареєстровано 19.11.2007 р. приватним нотаріусом Артеменко(Пінчук) Н.Г. на підставі іпотечного договору №1425від 16.11.2007 р..

У даному випадку іпотека за іпотечним договором від 16.11.2007 р. припинилася у зв`язку із припиненням основного зобов`язання кредитного договору №1137 від 16.11.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ "Банк"Демарк" у зв`язку із ліквідацією юридичної особи-кредитора, що не передбачала правонаступництва. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 30.01.2015 №66 "Про відкликанная банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк"Демарк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 30.01.2015 №18 "Про початок процедури ліквідації Банк"Демарк" та призначення уповноваженої особи "Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк"Демарк". Згідно даних з сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.01.2020 р. внесено запис до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №3001921 про державну реєстрацію припинення ПАТ"Банк"Демарк" як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. У зв`язку з відсутністю на даний час вільного доступу до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій у заявника немає можливості отримати відповідну інформаційну довідку із ЄДР.

Листом №60-3161/23 від 24.03.2023 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що за даними ЄОІС в ПАТ "Банк"Демарк" у контрагента ОСОБА_2 станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку інформація про кредити та рахунки відсутня. Також Фонд проінформував про те, що документи ПАТ "Банк"Демарк" були передані на архівне зберігання до Національного банку України.

Листом №20-0006/23628 від 06.04.2023 р. Національний банк повідомив, що кредитна справа на ім`я ОСОБА_2 в описах архівних справ банку не зазначена та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. Також НБУ у своєму листі зазначив, що він не є правонаступником Банку"Демарк", а лише здійснює зберігання документів ліквідованих банків.

Одержавши від Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підтвердження про відсутність правонаступника ПАТ "Банк"Демарк" після його припинення як юридичної особи, позивач звернулася до нотаріуса.

Листом від 22.04.2023 року за № 38/01-16 нотаріус ОСОБА_3 повідомила, що вона вправі зняти заборону відчуження майна на підставі заяви виключно іпотекодержателя. Однак, подання заяви або повідомлення від іпотекодержателя є неможливим, у зв`язку із його ліквідацією.

Іпотека за договором припинилася на підставі ст.595, 609 ЦК України у зв`язку із ліквідацією кредитора, що не передбачала правонаступництва. Існування записів про іпотеку та заборону відчуження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек обмежує права заявника на розпорядження належним йому нерухомим майном.

У зв`язку із відсутністю належного відповідача ОСОБА_1 звернулася із відповідним позовом до приватного нотаріуса Артеменко Н.Г., однак рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2023 року у задоволенні позову було відмовлено, оскільки нотаріус не є належним відповідачем. Просила встановити факт припинення іпотеки за іпотечним договором від 16.11.2007 р. який укладений між ОСОБА_1 та ВАТ"Банк"Демарк", зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та виключити із Державного реєстру іпотек запис про іпотеку.

Заявник ОСОБА_1 просила заяву розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підримала, просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Представник заявника ОСОБА_4 просила заяву розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підримала, просила їх задовільнити подавши письмову заяву.

Заінтересована особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко Н.Г. просила розглянути справу у її відсутність, подавши письмову заяву.

Судом встановлено, що 16.11.2007 року між ОСОБА_2 (позичальником) та ВАТ "Банк"Демарк" було укладено кредитний договір №1137 від 16.11.2007 р., відповідно до якого позикодавець, при виконанні позичальником певних його умов, надає позичальнику кредит у розмірі 23000 (двадцять три тисячі доларів США 00 центів), з кінцевим строком повернення 15.11.2017 р., зі сплатою 13% (тринадцять відсотків) річних за користування кредитом згідно умов кредитного договору.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №1137 від 16.11.2007 року між позивачем ОСОБА_1 та ВАТ "Банк"Демарк" укладений іпотечний договір №1425, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пінчук (Артеменко) Н.Г., реєстраційний номер 1425. Згідно п.1.3 Іпотечного договору, предметом іпотеки є двокімнатна квартира загальною площею 42,8 кв.м, з якої житлової площі 29,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сорок дев`ять), яка належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_2 , виданого Коростенською міською радою Житомирської області 17.01.2003 року, зареєстрованого в Коростенському МБТІ 17.01.2003 року за №5888 в реєстровій книзі №4, зареєстрованого в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно за р.№ 20904955. Заявник зазначає, що протягом 2007-2009 років кредит був погашений позичальником ОСОБА_2 , однак не зважаючи на припинення кредитного та іпотечного договорів, записи щодо перебування належного позивачу майна в іпотеці та заборона відчуження такого майна залишаються дійсні. Про даний факт вона дізналася, коли намагалася здійснити продаж квартири, було з`ясовано про наявність у Державному реєстрі іпотек запису №6058789 від 19.11.2007 про іпотеку, та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису щодо обтяження - заборона на нерухоме майно №6048872 від 16.11.2007 р.. Листом від 22.04.2023 року за № 38/01-16 нотаріус ОСОБА_3 повідомила, що вона вправі зняти заборону відчуження майна на підставі заяви виключно іпотекодержателя. Згідно відповіді на адвокатський запит №60-3161/23 від 24.03.2023 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що за даними ЄОІС в ПАТ"Банк"Демарк" у контрагента ОСОБА_2 станом на дату запровадження тимчасової адміністрації у банку (29.09.2014) інформація про кредити та рахунки відсутня. Також Фонд проінформував про те, що документи ПАТ "Банк"Демарк" були передані на архівне зберігання до Національного банку України. Відповідно до листа Національного банку України N 20-0006/23628 від 06.04.2023 р. наданому на звернення представника позивача, зазначено, що кредитна справа на ім`я ОСОБА_2 в описах архівних справ банку не зазначена та на архівне зберігання до Національного банку України ліквідатором банку не передавалися. Також НБУ у своєму листі зазначив, що він не є правонаступником Банку"Демарк", а лише здійснює зберігання документів ліквідованих банків. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.ст.317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки. Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст.526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.5 гл.15 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 6.1 глави 15 розділу II Порядку передбачено, що про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. При одержанні заяви та підтверджуючих документів, на виконання п. 6.1. гл. 15 р. II вказаного Порядку, нотаріус реєструє таку заяву в журналі реєстрації вхідних документів та робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто, у процедурі зняття заборони первинними є дії щодо завершення початої нотаріальної дії з накладення заборони (з проставленням відміток у відповідному реєстрі та алфавітній книзі та проставлення відмітки на правочині) та лише після цього можливе внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення заборони та іпотеки. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Згідно правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі N 711/4556/16-ц, провадження N 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.09.2023 року у справі №295/7291/20 в аналогічній справі зробив наступний висновок. Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Можуть існувати випадки, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатува, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. Таке судове рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , майновим поручителем за кредитним договором якого була заявник ОСОБА_1 , заборгованість погашено у повному обсязі, кредитне зобов`язання припинилося, що зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер, в зв`язку з чим вимоги заяви про встановлення факту припинення іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису про обтяження нерухомого майна є обґрунтованими, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321, 391, 526, 610, 516, 599, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст.263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що іпотека за іпотечним договором від 16.11.2007 року, який укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "Банк Демарк", що посвідчений 16.11.2007 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріальногго округу Артеменко (Пінчук) Н.Г., реєстровий номер 1425, припинена.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження нерухомого майна №6048872, зареєстрований 16.11.2007 року приватним нотаріусом Артеменко (Пінчук) Н.Г. на підставі іпотечного договору №1425 від 16.11.2007 р., заборона №1426/47 щодо об`єкта нерухомого майна, квартира кооперативна, двокімнатна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 20904955.

Виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, реєстраційний номер обтяження №6058789, зареєстрований 19.11.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки 1425 від 16.11.2007 року щодо об`єкта нерухомого майна квартира кооперативна двокімнатна, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 20904955.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 від 24.12.1999 р..

Представник заявника: ОСОБА_4 , місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко (Пінчук) Наталія Григорівна, місце знаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 98/3.

Суддя