Номер провадження по справі 2-о/387/12/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту смерті та факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті та факту родинних відносин, в якій зазначив, що заявниця ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження є мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До мобілізації вони спільно проживали. Згідно зі сповіщенням №1405 від 29.12.2022 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 . 27.12.2022 урайоні Бахмута Донецької області під час виконання бойових завдань внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації зник безвісти. У зв`язку з тим, що її син загинув, через це заявниця змушена звертатися до суду для встановлення факту смерті та факту родинних відносин, з метою подальшого отримання свідоцтва про смерть та можливістю оформлення спадкових прав.

Заявник, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Також в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що свого сина ОСОБА_3 в списках військовополонених шукала. Товариш по службі їй телефонував та повідомив, що її сина ОСОБА_4 вбили на війні та щоб вона його не шукала. Прізвища особи, яка їй телефонувала не відомо. Крім того є необхідність встановлення факту родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_2 , а саме факт того, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 . Також заявниця повідомила, що 27.12.2022 їй зателефонував син та повідомив, що він в оточенні. Після того зв`язку зі сином не було.

Заінтересована особа - Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи по суті, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За даними письмового сповіщення №1405 від 29.12.2022 року, надісланого командиром військової частини НОМЕР_1 та сповіщенням сім`ї №50 від 20.01.2023 надісланого ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 27.12.2022 внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації та безпосередніх зіткнень з ворогом неподалік м.Бахмут Донецької області під час бою зник безвісти (а.с. 13,14).

З копії свідоцтва про народження (складеного на російській мові) серії НОМЕР_2 , виданого повторно 14.06.1984 відділом РАГС Куйбишевського району, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком зазначено ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_2 (а.с.11).

Зі змісту довідки виданої Дружелюбівським старостинським округом Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 13.10.2023 №276, ОСОБА_2 встановлено, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.10.2022 і до тепер на території Дружелюбівського старостинського округу не з`являвся (а.с. 15).

Син ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні в якості свідка надав показання, що дійсно за життя він його батько ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_2 разом проживали в квартирі та підтверджує, що ОСОБА_2 дійсно є рідною матір`ю його батька ОСОБА_3 .

На даний час заявниці необхідно встановити факт смерті ОСОБА_3 , однак не має можливості цього зробити через допущену помилку у написанні її прізвища та прізвища її сина.

Вирішити дане питання у позасудовому порядку не надається можливим, а тому захист прав заявниці можливий лише шляхом встановлення факту родинних відносин між нею та її сином.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Але наведений перелік не є вичерпним.

За пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що достовірно встановлені родинні відносини між ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 , розбіжності у написанні їх прізвищ виникли внаслідок перекладу з російської мови на українську, а тому вважає за доцільне задовольнити заяву заявниці про встановлення факту родинних відносин.

Встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки їй необхідно розпоряджатися сімейними, цивільними та соціальними правами.

Також, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності №421 від 27.12.2022 встановлено, що призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с. 49).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) №362 від 28.12.2022, встановлено вважати таким, що 27.12.2022 не повернувся після виконання бойового завдання: солдат ОСОБА_3 (а.с. 50).

Зі змісту акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що службове розслідування вважати закінченим, вважати таким, що солдат ОСОБА_3 зник безвісти 27.12.2022 під час виконання обов`язків військової служби в м. Бахмут, виконання завдань з відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території України (а.с. 51-54).

З витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по основній діяльності) №15 від 10.01.2023, встановлено вважати, що службове розслідування вважати закінченим, вважати таким, що солдат ОСОБА_3 зник безвісти 27.12.2022, під час виконання обов`язків військової служби в м. Бахмут, виконання завдань з відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території України (а.с. 54-55).

З листа Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області від 08.04.2024, встановлено, що за фактом безвісного зникнення ОСОБА_3 слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 06.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Кіровоградською обласною прокуратурою 16.10.2023 у кримінальному провадженні № 0000020 місце проведення досудового розслідування змінено відповідно до положень ст. 218 КПК України та визначено за Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області (а.с.45).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом президента України № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 07 квітня 2014. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (абз.4 ч. 2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Необхідність встановлення вказаного факту за рішенням суду зумовлено відсутністю у заявника, яка є матір`ю померлого документів, передбачених ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 18.12.2010 № 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть).

При цьомусуд зазначає, що ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території міста Бахмут у період зникнення ОСОБА_3 під час оточення, є загальновідомим фактом, який згідно з ч.3 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. Також в реєстрах полонених ОСОБА_3 відсутній, на зв`язок із матір`ю та сином ОСОБА_7 більше півтора року не виходив.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. thе Republic of Moldova and Russia», «Ilasси аnd Оthers v. Моldovа and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії , Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, як за рішенням суду. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті її чоловіка (співмешканця), що має юридичне значення.

З огляду на викладе суд дійшов до висновку, що заява заявника обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315, 317 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ташкент Республіки Узбекистан, громадянина України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Бахмут Бахмутського району Донецької області під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є рідною мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до вимог ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України допустити негайне виконання рішення шляхом його невідкладного направлення до Добровеличківського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 .

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка міста Ташкент, жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

заінтересована особа - Добровеличківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) (код ЄДРОПОУ 24149327, смт Добровеличківка Кіровоградської області, вулиця Центральна, 107 );

заінтересована особа -другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 );

заінтересована особа - Міністерство оборони України (03168, місто Київ проспект Повітрофлотський, 6).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.