Справа № 555/998/24
Номер провадження 2-о/555/100/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Трембіцький Володимир Ярославович про встановлення факту, -

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в с.Орлівка Рівненського району Рівненської області, та залишив на її ім`я заповіт, посвідчений виконкомом Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області 30 грудня 2004 року за реєстровим номером 262. На день його смерті залишилось належне йому спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай) КСГП «Нове життя» с. Городище Березнівського району Рівненської області.Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , прийняла.У березні 2024 року ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була подана заява на підставі якої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. заведена спадкова справа № 43/2024.Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановлення факту родинних відносин, а також встановлення факту належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно. Нотаріус пояснив, що оскільки згідно із його свідоцтвом про народження ОСОБА_1 у графі батько зазначений як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про смерть останній зазначений як ОСОБА_2 , виникає необхідність встановити факт родинних відносин.Також нотаріус пояснив, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно встановити факту належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, оскільки згідно із свідоцтвом про смерть батько заявниці значиться як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 13 січня 2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Городищенської сільської ради від 10 грудня 2002 року №51, вказується, що об`єкт належить ОСОБА_3 . Таким чином, під час видачі документу, який підтверджує право власності на майно (свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями) були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені батька заявниці, а саме: замість правильно як « ОСОБА_4 », неправильно зазначено як « ОСОБА_5 ». Чому такі суттєві розбіжності в документах заявниці не відомо. Отже, з огляду на викладене, виникла ситуація, коли необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт родинних відносин, про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідним батьком, а також необхідно встановити, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 13 січня 2003 року, виданий на підставі рішення виконкому Городищенської сільської ради від 10 грудня 2002 року №51 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Даний факт необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належить померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

17 травня 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Заявник в судове засідання не з"явилася - подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її, заяву підтримує повністю .

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в с.Орлівка Рівненського району Рівненської області, та залишив на її ім`я заповіт, посвідчений виконкомом Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області 30 грудня 2004 року за реєстровим номером 262.

На день його смерті залишилось належне йому спадкове майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай) КСГП «Нове життя» с. Городище Березнівського району Рівненської області.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , прийняла.

У березні 2024 року ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була подана заява на підставі якої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Трембіцьким В.Я. заведена спадкова справа № 43/2024.

Звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Трембіцького В.Я. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність встановлення факту родинних відносин, а також встановлення факту належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно.

Нотаріус пояснив, що оскільки згідно із його свідоцтвом про народження ОСОБА_1 у графі батько зазначений як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про смерть останній зазначений як ОСОБА_2 , виникає необхідність встановити факт родинних відносин.

Також нотаріус пояснив, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно встановити факту належності документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, оскільки згідно із свідоцтвом про смерть батько заявниці значиться як ОСОБА_2 , а у свідоцтві про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 13 січня 2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Городищенської сільської ради від 10 грудня 2002 року №51, вказується, що об`єкт належить ОСОБА_3 .

Таким чином, під час видачі документу, який підтверджує право власності на майно (свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями) були допущені помилки, які полягають у неправильному записі імені батька заявниці, а саме: замість правильно як « ОСОБА_4 », неправильно зазначено як « ОСОБА_5 ».

Свідки ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 в письмових поясненнях пояснили, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресною: АДРЕСА_1 .

У відповідності зі статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Аналогічна позиція викладена у пункті 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Згідно вимог пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.5,6,212-215,256-259ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресною: АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності документа, що підтверджує право власності на нерухоме майно, а саме те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 13 січня 2003 року, виданий на підставі рішення виконкому Городищенської сільської ради від 10 грудня 2002 року №51 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мельничук Н. В.