Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/461/23
Провадження № 2/935/62/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., за участю: представника позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки "Добробут" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому просить суд стягнути в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_5 та поручителів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на свою користь заборгованість, яка складається з 4684 грн. сума основного боргу та 8 550,06 грн. відсотки за користування кредитом, що в загальному розмірі становить 13 234,06 грн. та судовий збір.

В обґрунтування позову вказує, що 02 травня 2019 року між Кредитною спілкою "Добробут" та ОСОБА_5 укладено договір про споживчий кредит № 1143. Відповідно до умов договору кредитна спілка надала ОСОБА_5 кредит в сумі 5070 грн. строком на 12 місяців, тобто до 02 травня 2020 року.

Поручителями виступили: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Вказує, що відповідно до договорів поруки боржник та поручителі у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків.

За умовами п. 3.1 плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 62.00 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення.

Однак позичальник ОСОБА_5 зобов?язання за договором кредиту не виконувала, порушила графік сплати кредиту, що призвело до його невиконання, тому просять стягнути в солідарному порядку з відповідачів наявну суму боргу в солідарному порядку.

Відповідач ОСОБА_4 надіслала до суду заперечення в яких вказала, що в укладеному з нею договорі поруки не встановлено строк її дії відповідно до ст. 252 ЦК України, а тому в даному випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Позивачем як, кредитором, не було пред`явлено до неї вимоги як до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання. Отже у неї не виникло обов?язку як поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов?язанням. Тому просить відмовити у задоволенні позову. Також вказує, що відповідно до ст. 257 ЦК Укарїни загальна позовна давність становить три роки, а до вимог про стягнення неустойки (шрафу, пені) застосовується, позовна давність терміном один рік(ст.258 ЦК України). Тому строк пред`явлення позовних вимог в частині сплати відсотків за користування кредитом сплив у зв`язку з пропуском строку звернення.

Представник позивача ОСОБА_1 , у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з наведених у позові підстав. Просить стягнути з поручителів наявну суму боргу, яку отримала ОСОБА_5 , як боржниця за укладеним договором кредиту №1143 від 02.05.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Надіслані судові повістки та примірник позову з додатками за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , повернулися на адресу суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання», а тому суд розглянув справу без участі останнього.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі. Вказала, що позов не визнає з підстав вказаних у письмових запереченнях, а тому суд розглянув справу без участі останньої.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома. Позовну заяву з додатками отримала 26.04.2023 року, про що свідчить відмітка працівника пошти у рекомендованому повідомленні № 09 про вручення поштового відправлення особисто. Відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без участі останньої.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2023 року, провадження в справі за позовом Кредитної спілки "Добробут" в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку зі смертю останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розгляд справи за позовом Кредитної спілки "Добробут" в частині позовних вимог до поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу продовжено на загальних підставах.

Протокольною ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 травня 2024 року залучено до участі в даній справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є спадкоємцем майна своєї матері та відповідачки ОСОБА_5 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 травня 2019 року року між відділенням «Відокремлений структурний підрозділ Кредитної спілки «Добробут» м. Коростишів» та ОСОБА_5 укладено договір про споживчий кредит №1143 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір №1143).

Відповідно до п. 1.1., 2.1 Договору №1143, кредитна спілка зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 5 070 грн. строком на 12 місяців, від дати отримання позичальником кредиту. (а.с. 4-5).

Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку визначеного п. 2.1. Договору №1143.

Плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 62,00 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення (п. 3.1 Договору №1143).

Згідно з п. 4.1. Договору зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується Договором застави №1143 та Договорами поруки від 2 травня 2019 року.

Відповідно до п. 5.1 Договору строк дії цього договору становить 5 років.

Для забезпечення договору кредиту №1143 від 02 травня 2019 року між відділенням «Відокремлений структурний підрозділ Кредитної спілки «Добробут» м. Коростишів» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладені типові між собою договори поруки від 02 травня 2019 року.

Відповідно до умов п.1.1, 3.1, 3.2. Договорів поруки, поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором, що укладений між кредитором і боржником ОСОБА_5 .

Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або належним чином не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором №1143 від 02.05.2019 року.

Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитодавцем. Поручитель відповідає по зобов?язаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів за його користування, можливих судових витрат, а також за відшкодування збитків, включаючи упущену вигоду, завданих Кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитнопо договору.

Пунктом 3.3. Договорів поруки визначено, що поручитель зобов?язується нести відповідальність перед кредитором, по зобов?язаннях позичальника, що залишились ним невиконані в разі смерті.

Відповідно до п. 4.1. Договорів поруки договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та дії протягом 5 (п`яти) років від дня спливу строку виконання зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 02 травня 2019 року №108 ОСОБА_5 отримала від відділення ВСП КС «Добробут» 5070 грн. на підставі договору №1143 від 02.05.2019 року (а.с.14).

Окрім того відповідно до Додатку №1 до договору про споживчий кредит №1143 від 02.05.2019 року, сторони погодили графік платежів, щодо періродичності та розміру платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 05.08.2023 року, наданого Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №170 від 02.05.2020 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 41/2020 заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Серьожкіної Олени Миколаївни від 26.01.2024 №9/01-16, слідує, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , який 30.10.2023 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.03.2014 року, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належало 63/100 частин житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того ОСОБА_5 на праві вланості належали земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0265, площею 0,0023 га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:013:0264, площею 0,055 га. (а.с. 126-136)

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

З наведеного слідує, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Таким чином з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до наданого позивачем обрахунку слідує, що станом на дату звернення до суду основна сума боргу ОСОБА_5 , становить 4281 грн. Позичальник за життя та до дати смерті не сплачувала кредит, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала. Відповідачами не спростований такий розмір заборгованості.Заборгованість перед кредитною спілкою не погашена.

Спадкоємець ОСОБА_2 , отримавши у спадщину належне спадкодавці спадкове майно зобов`язаний нести відповідальність у мажах вартості майна одержаного у спадщину. При цьому матеріали справи не містять відомостей про вартість такого майна, однак вартість успадкованої частки житлового будинку та земельних ділянок очевидно перевищує суму боргу перед кредитної спілкою.

При цьому статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором пору

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, слідує, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так пунктом 3.3. укладених між відділенням «Відокремлений структурний підрозділ Кредитної спілки «Добробут» м. Коростишів» та ОСОБА_4 , ОСОБА_3 договорів поруки від 02 травня 2019 року визначено, що поручитель зобов?язується нести відповідальність перед кредитором, по зобов?язаннях позичальника, що залишились ним невиконані в разі смерті.

Таким чином поручителі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодилися у разі смерті позичальника забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником, а саме ОСОБА_2 , як спадкоємця, який несе відповідальність у межах вартості майна одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_5 .

В той же час з долученого до матеріалів справи Додатку №1 до договору про споживчий кредит №1143 від 02.05.2019 року, вбачається, що сторони погодили графік платежів, щодо періодичності та розміру платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до суми виданого кредиту у розмірі 5 070 грн.

При цьому суд враховує, що такий графік складений в день видачі кредитних коштів та обумовлює тільки суми, що підлягають сплаті позичальником кредитору. З такого додатку вбачається, що розмір відсотків, які підлягали б сплаті позичальником за період з 02.05.2019 року (день видачі кредиту) та до 02.05.2020 року (строк виконання зобов`язання) становитиме 1712,36 грн.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 2 від 05.08.2023 року слідує, що позичальник за договором про споживчий кредит ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте на підтвердження суми нарахованих відсотків позивачем долученого до позову два обрахунки (дві таблички), які охоплюють період нарахування відстоків виключно після смерті позивальника ОСОБА_5 .. При цьому такі обрахунки не є тотожними в частині визначеного вочевидь розміру відсотків чи загальної суми заборгованості, хоча дати нарахування є однаковими.

В першій табличці позивачем здійснено обрахунок відсотків починаючи з 31.07.2021 року до 10.02.2023 року (дати звернення до суду) з якого вбачається, що розмір вочевидь нарахованих відсотків становить 8550,06 грн. При цьому станом на 31.07.2021 року розмір відсотків чи боргу вже становив 4457,61 грн. Загальна сума боргу становить 10 416,06. грн.

В другій таблиці вказано, що розмір відсотків чи боргу за цей самий період часу станом на 31.07.2021 року становить вже 9382,40 грн. Загальна сума боргу становить 15 486,06 грн.

Такі розбіжності є очевидною перешкодою для здійснення судом самостійних обрахунків. Адже позивачем не надано будь-яких розрахунків нарахованих відсотків, за весь період кредитного зобов`язання, яке виникло у позичальника, тобто з 02.05.2019 року.

Також не містять і матеріали справи відомостей про оплату ОСОБА_5 платежів, та порядку зарахування таких платежів на погашення основної суми боргу чи нарахованих відповідно до умов договору відсотків, враховуючи, що сума кредиту, яку отримала позичальниця за життя становила 5070 грн., а вимоги щодо стягнення основної суми пред`явлено позивачем лише в частині 4684 грн.

Тому здійснити обрахунок відсотків, які були нараховані, але не сплачені ОСОБА_5 за життя відповідно до наявних у справі матеріалів та з обсягу наданих позивачем доказів не вбачається за можливе, тому суд відмовляє позивачу у частині стягнення з відповідачів заборгованості з відсотків за користування кредитом.

Окрім того слід зазначити, що позивач в прохальній частині просить стягнути суму основного боргу у розмірі 4684 грн. Однак в долученому як першому, так і другому обрахунку вказує, що розмір основного боргу становить 4281 грн., тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 4281 грн., відповідно до проведених та наданих суду розрахунків.

Враховуючи зазначене вище суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми заборгованості за договором про споживчий кредит №1143 від 02 травня 2019 року у розмірі 4281 грн., що є основною сумою боргу.

Щодо пропуску строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що договір про споживчий кредит №1143 про надання коштів у позику укладений 02 травня 2019 року. Кредит надано строком на 12 місяців від дати отримання позичальником кредиту.

Відтак слід вважати, що з 02 травня 2020 року у позивача виникло право вимоги до відповідачів про стягнення боргу, яке з урахуванням загального строку позовної давності визначеного статтею 257 ЦК України, повинно бути заявлено до 02 травня 2023 року. Позивач звернувся до суду з даним позовом 10 лютого 2023 року, тобто в межах визначного строку позовної давності.

Правила спеціальної позовної давності визначені у ст.258 ЦК України, терміном в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), однак вимог про їх стягнення відповідно до ст. 549 ЦК України позивачем заявлено не було. До вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом застосовується загальні межі позовної давності, які не були пропущені позивачем, тому підстави для відмови у позові через пропуск позивачем строку позовної давності відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги Кредитної спілки «Добробут» у розмірі 13 234,06 грн., задоволено частково, а саме на 32,35 %, тому з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача з слід стягнути судовий збір в рівних частках в розмірі 868,23 грн., тобто по 289,41 грн. з кожного.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст.ст. 526, 546, 559 1049, 1050, 1054,1282, ЦК України і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Добробут» заборгованість за договором про споживчий кредит №1143 від 02 травня 2019 року у розмірі 4281 (чотири тисячі двісті вісімдесят одна) грн., що є основною сумою боргу, а також понесені витрати зі сплати судового збору в рівних частках в розмірі 868,23 грн., тобто по 289,41 грн. з кожного.

В решті позовних вимог щодо суми основного боргу та відсотків за користування кредитом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Кредитна спілка "Добробут ", , місцезнаходження: пров. Кооперативний 2-б, м. Баранівка, Житомирського району, Житомирської області.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживанння: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 14.06.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО