Справа № 461/1540/24
Провадження № 4-с/461/17/24
У Х В А Л А

Іменем України

13.06.2024 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

приватного виконавця виконавчого округу Львівської області

Бурка Арсена Мохаммеда

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №72243372, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить визнати дії привтаного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавичх дій у виконавчому провадженні №72243372, на підставі скасованого рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року у справі №461/4110/22 і виконавчого листа від 03.07.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 неіснуючого на день видання зазначеної постанови боргу у сумі 35 784 грн. 17 коп. неправомірними. Скасувати постанову приватного виконавця Бурко А.М. про поновлення вчинення виконавчих дій від 15.01.2023 року, стягнути моральну шкоду у розмірі 7000, 00 гривень..

В обгрунтування скарги покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35784 гривень 17 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 2481 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. Скаржник зазначає що до 13.07.2023 року йому не бцло відомо про вказане рішення суду. В подальшому, постановою Львівського апеляційного суду від 27.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2023 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 17 675 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 58 коп. заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 року по 30.06.2022 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Скаржник зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 15.01.2024 року поновив вчинення виконавчих дійна пісдтаві скасованого на той час апеляційною інстанцією рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року у справі №461/4110/22 і виконавчого листа від 03.07.2023 року. Крім того, скаржник стверджує, що в результаті винесення приватним виконавцем постанов від 12.07.2023 про арешт коштів та цього майна, він був позбавлений права на розпоряджання пенсією після звернення стягнення на 100 відсотків пенсії і майна, що суперечить чинному законодавству. Скаржник вказує, що враховуючи вище зазначені невідповідності виконавчого листа від 03.07.2023 року, рішенню суду апеляційної інстанції, яке вступило в законну силу з 28.12.2023 року, оскаржувана постанова приватного виконавця від 15.01.2024 року у виконавчому провадженні №72243372 щодо поновлення вчинення виконавчих дій не відповідає вимогам Закону №1404-УІП, тому підлягає скасуванню як незаконна. З наведених мотивів просить скаргу задовольнити повністю.

27.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Бурко Арсеном Мохаммедом скеровано на адресу суду відзив на скаргу, який вмотивований тим, що 12.07.2023 року на адресу приватного виконавця надійшла заява керівника ЛМКП «Айсберг» про примусове виконання рішення Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4110/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35784 гривень 17 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 2481 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору. До заяви про примусове виконання рішення стягувачем долучено виконавчий лист,який виданий Галицьким районним судом м. Львова на виконання вищевказаного рішення 03.07.2023 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 12.07.2023 року відкрито виконавче провадження №72243372, копія якої надіслана боржнику 13.07.2023 року рекомендованим листом, яка отримана боржником, що підтверджується списком рекомендованих відправлень. Приватний виконавець вказує, що 13.07.2023 року боржник ОСОБА_1 з`явився до офісу Приватного виконавця та подав заяву про зняття арешту з пенсійного банківського рахунку надання матеріалів провадження для ознайомлення. До заяви Боржник долучив копію довідки про призначення інвалідності. Боржнику на особистому прийомі було роз`яснено вимоги п.1 ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо належності рахунку боржника, який має спеціальний режим використання. Окрім цього, Боржнику запропоновано ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та з виконавчим листом, на підставі якого відкрите таке виконавче провадження. Проте, Боржник ОСОБА_1 пропозицію Приватного виконавця проігнорував, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження бажання не виявив та покинув офіс Приватного виконавця. Приватний виконавець зазначає, що 16.07.2023 року Боржником надіслано на електронну адресу Приватного виконавця Довідку, що видана АТ КБ «Приватбанк» 14.07.2023 року, згідно з якою рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» використовується для зарахування пенсії. Таким чином, Боржником виконано вимоги п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону та надано виконавче документальне підтвердження про використання рахунку для зарахування пенсії, що дає підстави для зняття арешту з такого рахунку. В той же день, 16.07.2023 року Приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, копія якого через електронний документообіг негайно надіслана для виконання в АТ КБ «Приватбанк». Постанова виконана АТ КБ «Приватбанк» 17.07.2023 року, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження. 21.09.2023 року Приватному виконавцю стало відомо про те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.08.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 461/4110/22 за апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 38 Закону, 21.09.2023 року Приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до закінчення апеляційного провадження у справі. Копія постанови про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2023 року надіслана Боржнику рекомендованим листом (номер відправлення 638) та отримана ним особисто 25.09.2023 року, що підтверджується інформацією з інтернет сайту ДЕ «Укрпошта». У зв`язку з тим, що Львівським апеляційним судом завершено апеляційний розгляд справи № 461/4110/22, підстави для зупинення вчинення виконавчих дій станом на 15.01.2024 року були усунуті, відтак 15.01.2024 року Приватним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 12.07.2023 року відкрито виконавче провадження №72243372, копія якої надіслана боржнику 13.07.2023 року рекомендованим листом, яка отримана боржником, що підтверджується списком рекомендованих відправлень. Відтак, приватний виконавець, просить скаргу залишити без задоволення.

11.03.2024 року скражником ОСОБА_1 скеровано на адресу суду відповідь на відзив. В обґрунтування відзиву скаржник покликається на те, що приватний виконавць Бурко А.М. з моменту відкриття виконавчого провадження не виконав вимоги ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та ЗУ «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що приватним виконавцем порушено правові принципи діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, визначені ст.4 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», зокрема такі: законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; обов`язковості виконання рішень; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, а також вимоги частин 2-4 цієї статті щодо заборони розголошення таємниці виконавчого провадження і запобігання конфлікту інтересів. Крім того, скаржник стверджує, що ігноруючи рішення суду апеляційної інстанції про скасування рішення суду першої інстанції, приватний виконавець порушив положення другого абзацу ст.19 про зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та ст.1291 Конституції України про обов`язковість виконання рішення суду, не виконав вимоги пункту 5 ч. 1 та ч.3 ст, 39 Закону №1404-УШ про закінчення виконавчого провадження і надсилання виконавчого листа разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду. Замість цього він своєю постановою від 15.01.2024 року незаконно поновив вчинення виконавчих дій на підставі нечинного на той час рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року у даній справі. За наведених обставин просить скаргу задовольнити.

13.05.2024 року скаржником ОСОБА_1 скеровано на адресу суду выдповыдь на заперечення, в яких зазначає, що матеріали справи не містять доказів виконання приватним виконавцем рішення апеляційної інстанції і вимог виконавчого законодавства. Вважає, що дії (бездіяльність) приватного виконавця щодо неправомірного збільшенняи сум, які підлягають до сплати у розмірі 62 645,37 грн. такими, що суперечать вимогам чинного законодавтсва. Просить скаргу задовольнити.

05.06.2024 року скаржник у судовому засідання скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у скарзі, з цих мотивів, просив таку задовольнити.

13.06.2024 року скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частина 2 статті 450 ЦПК України передбачає, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відтак, оскільки скаржник у судове засідання не прибув, та був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за його відсутності.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської обалсті Бурко Арсен Мохаммед у судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, з мотивів, викладених у відзиві на скаргу. Просив таку залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , надані ним 05.06.2024 року, думку приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурка А.М., дослідивши матеріали скарги, оцінивши надані докази, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закону) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень судів та рішень інших органів покладається на державних та приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35784 гривень 17 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 2481 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

03 липня 2023 року навиконання рішення суду від 25.05.2023 року, Галицьким районним судом м. Львова видано виконавчий лист у справі №461/4110/2022.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської обалсті Бурко А.М. від 12.07.2024 року відкрито виконавче провадження №72243372, з виконання виконавчого листа у справі №461/4110/2022, яка була скерована боржнику ОСОБА_1 13.07.2023 року реуомндованим листом (номер поштового відправлення 396).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської обалсті Бурко А.М. від 12.07.2023 року стягнуто з боржника основну винагороду, в межах виконавчого провадження №72243372.

Постановою приватного викоанвця виконавчого округу Львівської обалсті Бурко А.М. від 12.07.2023 року встановлено розмір мінімальних витрат у межах виконавчого провадження №72243372.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської обалсті Бурко А.М. від 12.07.2023 року, накладено арешт на грошові кошти кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1

13.07.2023 року боржник ОСОБА_1 з`явився до офісу Приватного виконавця та подав заяву про зняття арешту з пенсійного банківського рахунку надання матеріалів провадження для ознайомлення. До заяви Боржник долучив копію довідки про призначення інвалідності.

Боржнику на особистому прийомі при прийнятті заяви 13.07.2023 року роз`яснено необхідність подачі Приватному виконавцю вищевказаної інформації та підтверджуючих документів з метою задоволення його клопотання та зняття арешту з рахунку, який використовується для зарахування пенсії. Окрім цього, Боржнику запропоновано ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та з виконавчим листом, на підставі якого відкрите таке виконавче провадження. Проте, Боржник ОСОБА_1 пропозицію Приватного виконавця проігнорував, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження бажання не виявив та покинув офіс Приватного виконавця, за даним фактом складено відповідний акт приватного виконавця від 13.07.2023 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Як вбачається із відзиву на скаргу, приватним виконавцем самостійно через електронний документообіг, встановлено, що Боржник має відкриті рахунки в AT КБ «Приватбанк»:

НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , та в AT «Універсал Банк»: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

13.07.2023 року Приватним виконавцем скеровано вимогу в AT КБ «Приватбанк», в якій витребувано від банку наступну інформацію:

- чи використовуються вищевказані рахунки Боржника для зарахування пенсії;

- виписку про рух коштів по вищевказаних рахунках за період з 01.02.2023 року по 13.07.2023 року.

13 липня 2023 року Приватним виконавцем надіслано Боржнику відповідь на звернення, в якій повідомлено про відкрите виконавче провадження; повідомлено про накладення арешту на кошти боржника; роз`яснено порядок надсилання документів виконавчого провадження відповідно до вимог ст. 28 Закону; надано копії всіх документів виконавчого провадження; роз`яснено порядок зняття арешту з коштів боржника; повідомлено про факт звернення Приватного виконавця до AT КБ «Приватбанк» з вимогою про надання інформації про факт використання рахунків для зарахування пенсії.

Копія вищевказаної відповіді надіслана Боржнику рекомендованим листом, який вручений Боржнику особисто 17.07.2023 року, що підтверджується інформацією з інтернет сайту ДП «Укрпошта».

Відповідно до ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

16.07.2023 року Боржником надіслано на електронну адресу Приватного виконавця Довідку, що видана AT КБ «Приватбанк» 14.07.2023 року, згідно з якою рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в AT КБ «Приватбанк» використовується для зарахування пенсії.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 59 Закону встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 16.07.2024 року знято арешт з рахунку № НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_1 , на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова виконана AT КБ «Приватбанк» 17.07.2023 року, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської обалсті Бурко А.М. від 10.08.2023 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржникав межах виконавчого провадження №72243372

21.09.2023 року Приватному виконавцю виконавчого округу Бурко А.М. стало відомо про те, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.08.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 461/4110/22 за апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25.05.2023 року.

21.09.2023 року Приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №72243372 до моменту прийняття рішення Львівським апеляційним судом у справі №461/4110/22.

Копія постанови про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2023 року надіслана Боржнику рекомендованим листом та отримана ним особисто 25.09.2023 року, що підтверджується інформацією з інтернет сайту ДП «Укрпошта».

Постановою Львівського апеляційного суду від 27.12.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 25 травня 2023 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 17 675 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 58 коп. заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2019 року по 30.06.2022 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частиною 5 ст. 35 Закону встановлено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення' виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 15.01.2024 року поновлено вчинення виконавчих дій, в межах виконавчого провадження №72243372, у зв`язку із тим, що Львівським апеляційним судом завершено апеляційний розгляд справи №461/4110/22, та підстави для зупинення виконавчого провадження були усунуті.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Бурко А.М. від 15.01.2024 року закінчено виконавче провадження №72243372.

Під час дії постанови про зупинення виконавчого провадження виконавець не може вчинити жодну виконавчу дію

Законом передбачено вичерпний перелік дій, які може вчиняти виконавець у зупиненому виконавчому провадженні, зокрема, ч. 4 ст. 35 Закону встановлено, що у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майново о стану

Тож, для вчинення будь-якої іншої виконавчої дії (в тому числі - закінчення виконавчого провадження) виконавцю перш за все необхідно виконати вимоги ч. 5 ст. 35 Закону - поновити вчинення виконавчих дій, про що винести відповідну постанову

Пунктом 5 ч. 1 ст. 39 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 39 Закону передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

На виконання вимог п. 5 ч. 1 ст. 39, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» 15.01.2024 року Приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та припинено всі заходи примусового виконання рішення.

Копія постанови про поновлення вчинення виконавчих дій та копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.01.2024 року надіслані боржнику рекомендованим листом (номер відправлення 938) та вручені йому особисто 20.01.2024 року.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії приватного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Будь-яких доказів, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 126, 127, 353, 354, 447, 449,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №72243372 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 15 діб з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 17.06.2024 року

Головуючий суддя Мисько Х.М.