Справа № 182/4867/24
Провадження № 2/0182/2946/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди в розмірі 35 000 євро, що в гривневому еквіваленті дорівнює 1 568 315 грн. 00 коп.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачалося з матеріалів справи, вимоги вищевказаної норми позивачем не були виконані, оскільки позовна заява не містила усіх даних учасників справи, передбачених п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, зокрема: відсутні відомості про ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

Згідно з ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється, відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом зазначено посилання на п.22 ч.5 ЗУ «Про судовий збір», що, на його думку, наділяє його правом на звільнення від сплати судового збору.

Однак, без належного підтвердження та без долучення відповідних доказів, дане твердження до уваги судом не приймається, виходячи з наступного.

Відповідно до положень пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі: у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачалось з матеріалів справи, позивач обґрунтовував завдану йому моральну шкоду самим фактом збройної агресії іншої держави відносно України, проте, із диспозиції статті підставами звільнення зазначено причинний зв`язок особи з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення особи з тимчасово окупованих територій України, або загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Однак, із позовної заяви факт проживання позивача на тимчасово окупованій території чи вимушене переселення позивача з тимчасово окупованої території, чи загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі, викрадення або знищення чи пошкодження нерухомого чи рухомого майна позивача, не вбачалось.

Тому, відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року на одну особу в розрахунку на місяць становить 3 028 грн. 00 коп.

Отже, за позовну заяву майнового характеру, подану фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 211 грн. 20 коп. та не більше 15 140 грн. 00 коп.

Як вбачалось зі змісту поданої позовної заяви, вона містить вимогу майнового характеру, а саме: стягнення моральної шкоди у розмірі 1 568 315 грн. 00 коп. Таким чином, з урахуванням ціни позову та 1 % від ціни позову, судовий збір, в даному випадку, повинен складати суму в розмірі 23 524 грн. 72 коп., проте, судовий збір, у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», не повинен перевищувати 15 140 грн. 00 коп. Тому, суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору у вищевказаному розмірі, та надання відповідної квитанції і вказаних вище доказів.

Окрім цього, відповідно до п.5 ч.2 ст.175 ЦПУ України, позовна заява повинна мітити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до постанови КМ України «Про деякі питання забезпечення функціонування Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» від 13.06.2023 року № 624, документи, що підтверджують знищення об`єкта нерухомого майна - це акти ДСНС, довідки Національної поліції, акти про пожежу тощо.

Натомість, матеріали справи не містили актів ДСНС, довідок з НПУ, актів про пожежі та інших документів, які б були належними та допустимими доказами у справі (окрім позовної заяви, позивачем до суду було надано лише документи, які посвідчують особу як громадянина України).

Враховуючи те, що позивачем подано позов з недоліками, відсутні підстави відкриття провадження по справі, позов було залишено без руху для надання позивачу строку для усунення наведених недоліків.

13 листопада 2024 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, при ознайомленні з якою суддя прийшла до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. При цьому, судом у вищевказаній ухвалі було чітко зазначено про наявні недоліки, які слід усунуту, оскільки вони є суттєвими та перешкоджають відкриттю провадження по справі. Попри це, позивач, нехтуючи вимогами цивільно-процесуального законодавства, жоден із недоліків не усунув, при цьому, послався в заяві на загальновідомі факти щодо обстрілу міста Нікополя та щодо внесення вищевказаної території до території, на якій ведуться воєнні (бойові дії). Окрім цього, в ухвалі було зазначено про відсутність актів ДСНС, довідок з НПУ, актів про пожежі та інших документів, які б були належними та допустимими доказами у справі щодо завдання позивачу шкоди, всупереч цьому, позивач до заяви долучив скрін-шот з сайту «Радіо Свобода», який, на його думку, є належним доказом завдання йому шкоди.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1 ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна вважається неподаною і повертається позивачу.

Таким чином, оскільки позивачем недоліки не виправлені, вказану вище позовну заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал