Справа № 727/3195/24
Провадження № 2/727/892/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: Одовічен Я.В.

За участю секретаря: Гелка С.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті.

Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 заповіт не склав.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить: частка житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім неї спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є їхні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які не претендують на спадщину, яка відкрилася після смерті батька.

Вказала, що у строки, передбачені ст.1270 ЦК України, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно С.О. від 24.11.2023 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із тим, що пропущений встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Зазначила, що відповідно до довідки Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №80 від 04.08.2021 року, на день смерті ОСОБА_4 крім нього за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Пояснила, що 18.06.2000 року між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб. До укладання шлюбу чоловік дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїми батьками. Однак, після укладення шлюбу вони разом проживали в АДРЕСА_2 .

Тобто, з 2000 року та по день смерті ОСОБА_4 проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказала, що встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини для неї має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 04.04.2024 року було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

08.05.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено її до судового розгляду. Витребувано від державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно С.О. копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Відповідачами відзиву на позов подано не було.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, суду показав, що позивач є його матір`ю, а ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був його батьком. Вказав, що вони усією сім`єю проживали разом у АДРЕСА_2 . На день смерті батька вони також проживали за вказаною адресою. Також, вказав, що вони із братом дійсно не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що дуже добра знайома із сім`єю ОСОБА_6 . Вказала, що ОСОБА_1 з покійним чоловіком проживали разом в АДРЕСА_2 . Також, вони разом проживали разом за вказаною адресою на день смерті ОСОБА_4 . 02.02.2021 року

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Звернувся до суду із заявою про визнання позиву. Просить розгляд справи проводити в його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 03.02.2021 року Виконавчим комітетом Вашківської міської ради Вижницького району Чернівецької області (а.с.13).

Після його смерті залишилось спадкове майно.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1997 року ОСОБА_4 на праві власності належить частка житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно С.О. від 24.11.2023 року №270/22-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шести місячний строк з часу відкриття спадщини для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Встановлено, що відповідно до довідки відповідного органу місцевого самоврядування, а саме: Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №890 від 04.08.2021 року, на день смерті ОСОБА_4 , крім нього за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.16-17).

Із досліджених матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що 24.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16 зв.).

Інші спадкоємці до державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

У справі, яка є предметом розгляду, необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 як спадкоємця першої черги зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час його смерті.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи із положень ч.3 ст.1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав, як спадкоємця.

Зазначені заявником обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у позовній заяві підтверджуються, а тому вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини: ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складено 19.06.2024 року.

Головуючий суддя: ______________ Одовічен Я.В.