ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2024 року м. Кропивницький

справа № 941/523/24

провадження № 22-ц/4809/1317/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2024 року (суддя Колесник С.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26 листопада 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», було укладено кредитний договір за № 500965648 зі строком дії до 27.11.2019, відповідно до якого йому було надано суму кредитного ліміту у розмірі 28498,26 грн.

Вказав, що 18 липня 2019 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис № 2639 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 95951 гривні 59 копійок. На підставі цього виконавчого напису, було відкрито виконавче провадження із реєстраційним номером 59678641 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.07.2019 року. Зазначеною постановою було звернено стягнення на його доходи, які він отримував на той час в ВАТ ЦГЗК, та було постановлено здійснювати відрахування із доходів (заробітної плати) боржника у розмірі 20 відсотків. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року було задоволено його позовні вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Постановою приватного виконавця від 10 квітня 2024 року було закінчено виконавче провадження №59678641, на підставі п. 5 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Під час примусового виконання рішення з нього було стягнуто та перераховано на користь відповідача грошові кошти у розмірі 49311 грн 72 коп.

Позивач вважає, що відповідач вказані кошти отримав без належної правової підстави, а тому на підставі ст. 1212 ЦК України, вони підлягають поверненню.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 49311 грн 72 коп.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті за виконавчим написом № 2639 від 18.07.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчик В.В., грошові кошти у розмірі 49311 гривень 72 копійки. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати на ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договірний характер правовідносин, які існували між сторонами та на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст.1212 ЦК України. Правовою підставою для стягнення з боржника коштів є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за кредитним договором. Кредитний договір є достатньою правовою підставою для отримання ТОВ «Вердикт Капітал», як кредитором, коштів в рахунок сплати заборгованості. Отже навіть за наявності судового рішення про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у суду немає підстав для стягнення з кредитора на користь боржника коштів, які стягнуті в ході виконання такого виконавчого напису нотаріуса в рахунок погашення заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року виконавчий напис №2639 від 18 липня 2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок, визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.18-19).

10 квітня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № №59678641, з примусового виконання виконавчого напису №2639 від 18 липня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» грошових коштів у розмірі 95951 гривня 59 копійок (а.с.21).

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. від 30 червня 2023 року, встановлено, що грошові кошти, стягнуті з ОСОБА_1 , були перераховані ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 49311 гривень 72 копійки (а.с.20). Цей факт також підтверджується листом-повідомленням ТОВ «Вердикт Капітал» приватному виконавцю ОСОБА_2 про залишок заборгованості перед їхньою установою у розмірі 47289 гривень 87 копійок (а.с.16).

10.05.2024 року ОСОБА_1 на електронну адресу ТОВ «Вердикт Капітал», яка вказана на його офіційному сайті, надіслано заяву-пропозицію про повернення стягнених з нього коштів, шляхом перерахування їх на його номер банківської картки Приват Банку, однак відповідач не надав ніякої відповіді і не повернув кошти (а.с.11-15).

Встановивши дані обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача безпідставно набутих коштів.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до практики Верховного суду, а саме в постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/825/20 (провадження № 61-12951св21) від 02 листопада 2022 року, у справі № 758/14101/16-ц від 06 жовтня 2021 року, у справі № 201/9570/18 від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17, зазначено, що «цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом».

Також відповідно до постанови Верховного суду від 08 вересня 2021 року № 201/6498/2020 «факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду».

Отже, аргументи відповідача про те, що обов`язок повернення грошових коштів існує у позивача і без виконавчого напису нотаріуса, а в силу умов договору, не спростовують правильного висновку суду, оскільки дані обставини є спірними, вирішення яких є предметом судового розгляду.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою підставою для застосування статті 1212 ЦК України, та стягнення безпідставно набутих коштів з відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний Л.М. Дьомич С.І. Мурашко