Провадження 2/127/4462/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
позов зареєстрований судом 17.09.2024 року і мотивований тим, що 24.08.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача позику в розмірі 8 000 доларів США та зобов`язалась повернути позику до 24.01.2024 року у тій самій формі (в іноземній валюті).
Пунктами 3, 4 договору позики від 24.08.2023 року визначено, що повернення боргу здійснюється за адресою позикодавця. Позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені цим договором.
Сторони домовились, що проценти за позикою по цьому договору не нараховуються.
На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник надала розписку від 24.08.2023 року про отримання від позикодавця 8 000 доларів США, які зобов`язалась повернути у строк до 24.01.2024 року.
11.03.2024 року ОСОБА_2 частково погасила борг і перерахувала на розрахунковий рахунок позикодавця суму позики в розмірі 80 000 грн., що відповідно до курсу НБУ (38, 1410 грн. за 1 долар) на день перерахунку складає 2 097,48 доларів США.
27.07.2024 року позичальником було здійснено перерахунок на розрахунковий рахунок позикодавця суму позики в розмірі 110 000 грн., що відповідно до курсу НБУ (41, 1977 грн. за 1 долар) на день перерахунку складає 2 670,06 доларів США.
Отже, станом на 16.09.2024 року ОСОБА_1 прострочила повернення позики у строк, визначений договором та розпискою. Сума боргу складає 3 232, 46 доларів США.
Зазначаючи правовою підставою ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 24.08.2023 року станом на 17.09.2024 року в сумі 3 232,46 доларів США, а також судові витрати в сумі 1 334,20 грн.
В судовому засіданні представник позивача Кожухівський О.В. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задоволити у повному обсязі. Сторони у справі були у дружніх стосунках. Позивач позичила відповідачу 24.08.2023 року 8 000 доларів на строк до 24.01.2024 року. На виконання повернення позики відповідач здійснила два перекази 11.03.2024 року в розмірі 80 000 грн., що відповідно до курсу НБУ складає 2 097,48 доларів США та 27.07.2024 року в розмірі 110 000 грн., що відповідно до курсу НБУ на день перерахунку складає 2 670,06 доларів США. Однак, станом на 16.09.2024 року позичальник прострочила повернення позики у строк, визначений договором та розпискою. Сума боргу складає 3 232,46 доларів США. Відповідач, дізнавшись, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відмовилась в подальшому повертати борг.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяв про відкладення засідання не подавала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 24.08.2023 року між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_3 був укладений договір позики, згідно з яким позикодавець передала позичальникові грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) та у тій самій формі (іноземній валюті) до 24.01.2024 року (а.с. 11).
Сторони домовились, що на підтвердження укладення договору позики та його умов позичальник видає розписку позикодавцю, яка засвідчує факт передачі грошових коштів. Повернення боргу здійснюється за адресою позикодавця. Проценти по даному договору не нараховуються.
На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 надала розписку (а.с. 10), в якій підтвердила одержання від ОСОБА_1 позики 8 000 (вісім тисяч) доларів США. Вказану позику 8 000 доларів США ОСОБА_2 зобов`язалась повернути в іноземній валюті (доларах США) у строк до 24 січня 2024 року.
Оригінал зазначеної розписки був оглянутий в судовому засіданні.
Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України.
Позикодавець виконала умови договору позики від 24.08.2023 року та передала грошові кошти позичальнику ОСОБА_2 , яка, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг в повному обсязі не повернула.
Згідно інформації про рух коштів ОСОБА_1 по картці від 12.09.2024 року, 11.03.2024 року ОСОБА_4 на рахунок позивача перерахувала борг в розмірі 80 000 грн., що відповідно до курсу НБУ (38, 1410 грн. за 1 долар) на день перерахунку складає 2 097, 48 доларів США; 27.07.2024 року ОСОБА_4 також здійснила перерахунок боргу в розмірі 110 000 грн., що відповідно до курсу НБУ (41,1977 грн. за 1 долар) на день перерахунку складає 2 670, 06 доларів США.
Отже, станом на 16.09.2024 року позичальник прострочив повернення позики у строк, визначений договором та розпискою. Сума боргу складає 3 232, 46 доларів США.
Наявність оригіналу розписки у позикодавця ОСОБА_1 свідчить про невиконання умов договору позики відповідачем.
Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глав 47, 48, 51, 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 24.08.2023 року відповідач ОСОБА_2 не повернула, тому сума боргу в розмірі 3 232,46 доларів США підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 1 336,00 грн., сплата якого підтверджена квитанцією від 16.09.2024 року (а.с. 7).
Керуючись ст.ст. 629, 1046,1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.08.2023 року станом на 17.09.2024 року в сумі 3 232 (три тисячі двісті тридцять два) долари США 46 центів, а також судові витрати в сумі 1 334,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 13 грудня 2024 року.

Суддя: