РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/390/24

2/609/185/2024

01 травня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно по закону,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 19 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_2 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , яка постійно була зареєстрована та проживала одиноко в селі Стіжок Кременецького району Тернопільської області до 2001 року. Протягом останніх трьох років з 2001 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла проживала разом з позивачкою в с. Васьківці Шумського району Тернопільської області. Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності п.г. «Міжгір`я» Кременецького району Тернопільської області, розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/869/23 від 02 жовтня 2023 року позивачці визначено додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви нотаріусу Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області про прийняття спадщини. Однак, 14 березня 2024 року приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що нею не надано оригіналу Сертифікату, який підтверджує право власності померлої на земельну частку (пай), оскільки він втрачений. Позивачка розмістила оголошення про втрату Сертифікату на земельну частку (пай) ТР №0247577 в газеті «Новини Шумщини». Позивачка зазначає, що про існування сертифікату на земельну частку (пай) нічого не знала, оскільки він зберігався в старому будинку матері, а матір останні роки проживала з позивачкою в її будинку. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яке складається із права власності на земельну частку (пай).

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 11 квітня 2024 року.

4. Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 01 травня 2024 року.

5. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області підтверджується, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області.

9. Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №0247577, виданим 26 березня 1997 року Шумською районною державною адміністрацією, підтверджується, що на підставі рішення Шумської райдержадміністрації №47 від 26.03.1997 ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПГ «Міжгір`я» розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

10. З листа Державного кадастрового реєстратора вбачається, що ОСОБА_2 була включена у списки на паювання землі по ПГ «Міжгір`я» за №399 від 27.03.1997. Одержала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0247577, який перебуває в колективній власності ПГ «Міжгір`я» розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах. Також зазначено вартість з врахуванням коефіцієнта індексації.

11. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 24 листопада 2003 року зробила заповітне розпорядження, яким належні їй грошові вклади заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 24 листопада 2003 секретарем Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №102.

12. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2023 року приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 по тій причині, що нею не підтверджено постійного проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.

13. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/869/23 від 02 жовтня 2023 року позивачці визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

14. 03 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_2 .

15. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74600328 від 03.11.2023 підтверджується, що приватним нотаріусом Хаблюк Т.В. зареєстровано спадкову справу №179/2023, номер у спадковому реєстрі 71505881, на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

16. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 березня 2024 року приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по тій причині, що нею не подано сертифікат, що підтверджує право власності померлої на земельну частку (пай), оскільки він втрачений.

17. До матеріалів справи долучено вирізку з газети «Новини Шумщини» в редакції від 08 березня 2024 року, у якій позивачка розмістила оголошення про втрачені документи, а саме заявила про те, що втрачений сертифікат на земельну частку (пай) серії ТР №0247577 на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним.

18. Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стіжок Кременецького району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

19. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 слідує, що 18 жовтня 1986 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

20. Повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області.

21. Згідно із листа, наданого Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області за №03-01/2/1251 від 24.08.2023 вбачається, що надати довідку про склад сім`ї ОСОБА_2 станом на 27.03.2004 року не можливо, оскільки погосподарські книги Стіжоцької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 2004 рік на зберігання не поступали, а в домогосподарстві на території Васьковецької сільської ради, під особовим рахунком № НОМЕР_5 головою двору, якого є ОСОБА_5 немає зареєстрованої ОСОБА_2 , жительки с. Стіжок.

22. Шумська міська рада Тернопільської області надала Акт №62 від 29 серпня 2023 року обстеження житлово-побутових умов проживання жительки АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , щодо проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Акт складено комісією в складі: старости Васьковецького старостинського округу Горобець І.В., депутата Шумської міської ради ОСОБА_7 , жительки с. Васьківці Хвесюк Є.І. та виявлено той факт, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації останні 3 роки до дня смерті разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , яка здійснювала за нею догляд та поховала її.

ІV. Оцінка Суду.

23. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

24. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

25. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

26. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

27. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

29. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

30. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

31. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

32. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

33. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

34. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

35. Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

36. Згідно із ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадщини.

37. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04 2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

38. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11).

39. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

40. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

41. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

42. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

43. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

44. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

45. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

46. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги на спадкове майно померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на день смерті постійно проживала з нею в одному господарстві.

Відповідач Шумська міська рада в свою чергу не висловила заперечень стосовно заявлених позовних вимог.

47. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки.

48. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

49. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Беручи до уваги те, що матері позивачки ОСОБА_2 за життя належало право на земельну частку (пай) площею 1,99 в умовних кадастрових гектарах, позивачка прийняла спадщину в установленому законом порядку, але не може оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

50. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ПГ «Міжгір`я» Кременецького району Тернопільської області, розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

51. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1211,20 грн. судового збору, який вона у разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно по закону - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається із права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ПГ «Міжгір`я» Кременецького району Тернопільської області, розміром 1,99 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0247577, виданого на підставі рішення Шумської районної державної адміністрації 26 березня 1997 року №47.

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено та підписано 01 травня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК