Справа № 163/1211/24
Провадження № 2/163/244/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши в підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області про визначення права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про визнання позивача власником розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями в порядку набувальної давності.

Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що у вказаному житловому будинку позивач проживала однією сім`єю разом із його фактичним власником ОСОБА_2 з 2004 року. Після смерті останнього 03 червня 2006 року позивач продовжує проживати в будинку по цей день, при цьому вважала себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Однак при зверненні до нотаріуса роз`яснили, що вона не відноситься до складу спадкоємців жодної черги, оскільки у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем не перебувала та спільно із ним проживала лише два роки. Разом із цим, позивач понад десять років відкрито, добросовісно та безперервно володіє цим майном, що доводиться платіжними квитанціями про оплату комунальних послуг, довідкою органу місцевого самоврядування, що є підставою для визнання за позивачем права власності на будинок з господарськими спорудами і будівлями за набувальною давністю.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її і позивача відсутності.

Від відповідача Головненської селищної ради електронною поштою надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника селищної ради.

За таких обставин суд провів підготовче засідання в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженням викладених у позові фактичних обставин справи встановлено їх відповідність наявним у справі письмовим доказам.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років …, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Довідкою Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області від 12 березня 2024 року № 159 стверджено, що житловий будинок, який побудований за адресою: АДРЕСА_1 побудований ОСОБА_2 у 1965 році.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Головненської селищної ради Ковельського району Волинської області від 21 лютого 2024 року № 120 разом із ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на день його смерті постійно проживала і була зареєстрована ОСОБА_1 , з якою він проживав однією сім`єю, але вони не перебували у шлюбі між собою, як і в будь-якому іншому шлюбі. Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05 червня 2024 року № 77220474 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Згідно із довідкою Головненської селищної ради від 26 березня 2024 року № 200 ОСОБА_1 з 2004 року по даний час проживає по АДРЕСА_1 і користується усім майном, що знаходиться за цією адресою.

За інформацією з Державного реєстру речових прав № 372027957 та за даними КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради від 08 квітня 2024 року № 1902/01-04 житловий будинок за вищевказаною адресою на праві власності у встановленому порядку не зареєстрований.

Копіями договору на користування електроенергією, укладеного 04 січня 2013 року між ПАТ «Волиньобленерго» та позивачем ОСОБА_1 , рахунками на оплату електроенергією доводиться те, що позивач є споживачем електроенергії за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року по справі № 910/17274/17 вказала, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Наявними у справі письмовими доказами підтверджено відповідність фактичних обставин справи усім вищенаведеним критеріям, оскільки у справі достатньо доведено, що позивач, будучи належним суб`єктом, добросовісно, відкрито та безперервно користується і володіє упродовж більше 10 років житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями по АДРЕСА_1 , який є законним об`єктом.

Обставини, за яких позивач вселилася і користується житловим будинком з господарськими спорудами по даний час, свідчать про її добросовісність володіння цим майном.

Дослідженими доказами об`єктивно доведене безперервне поводження позивача із цим майном, яке за своїми ознаками притаманне власнику.

Інших осіб, які претендують на це майно або ж проявляли до нього певний майновий інтерес у справі не встановлено.

Враховуючи вищенаведені положення матеріального закону та фактичні обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 в порядку набувальної давності власником нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку, двох веранд, літньої кухні, двох прибудов, господарської будівлі, вбиральні, огорожі, колодязя.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору, сплаченого згідно із платіжною інструкцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 22 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивача ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач Головненська селищна рада Ковельського району Волинської області; місце знаходження - вулиця Лесі Українки, 2, смт.Головне Ковельського району Волинської області; код ЄДРПОУ - 04333187.

Головуючий : суддя О.С. Павлусь