ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/339/24 Справа № 180/2211/23 Головуючий у першій інстанції: Хомченко С.І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання недійсним та розірвання договору про відшкодування моральної шкоди, стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він з 1994 року працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Звільнився з підприємства у зв`язку з виходом на пенсію. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я. У зв`язку з хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Незважаючи на наявні рекомендації щодо доцільності направлення ОСОБА_1 на обласний МСЕК, представники АТ «Марганецький гірничо збагачувальний комбінат» повідомили позивачу, що вони будуть сприяти в направлені на МСЕК лише за умови укладання договору про добровільне відшкодування моральної шкоди. В період коли, ОСОБА_1 перебував в хворобливому стані, потрапив на стаціонарне лікування в Марганецьку центральну міську лікарню у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та коли він в період з 14 червня 2022 року по 24 червня 2022 року потребував медичної допомоги, перебував на стаціонарному лікуванні, представник АТ «Марганецький гірничо збагачувальний комбінат» запросив позивача до себе та запропонував написати заяву на добровільне відшкодування моральної шкоди, на визначену відповідачем суму, без жодного обговорення її розміру. ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що вже більше двох років він не може потрапити на МСЄК, стан здоров`я погіршується, грошей на ліки не вистачає і розуміючи, що саме від АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» залежить його допуск до МСЕК та подальше визначення розміру відсотку втрати професійної працездатності, встановлення групи інвалідності і як наслідок отримання регресних виплат від держави, вимушений був погодиться на умови договору, визначені відповідачем. 20 червня 2022 року ОСОБА_1 було запрошено в АТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» де він підписав договір про добровільне відшкодування моральної шкоди в сумі 12422,37 гривень. Одразу після підписання договору про добровільне відшкодування моральної шкоди, 24 червня 2022 року були виготовлено повідомлення про хронічне професійне захворювання за формою П-3, у ОСОБА_1 виявлено хронічнне обструктивне захворювання легень І-ІІ ст., (пиловий бронхіт І-ІІ стадії ) та інші численні захворювання. Повторним оглядом МСЕК 21.09.2023 року, у зв`язку професійним захворюванням, йому встановлено 65% втрати працездатності та третя група інвалідності. На час підписання вказаного вище договору ОСОБА_1 витратив значні кошти на лікування і розуміючи, що подальше зволіканням з направленням на МСЕК призведе до ще більших витрат, був вимушений погодиться на умови запропоновані колишнім роботодавцем. При цьому, 20 червня 2023 року позивач ні з ОСОБА_3 , ні зі свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначеними в договорі, не зустрічався, не обговорював розмір моральної шкоди, тому що йому було надано вже виготовлений раніше та підписаний ними договір. Вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Зазначений вище договір з підприємством він підписав під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах. Потрібно врахувати, що керівництво відповідача цілком усвідомлювало, що договір з ОСОБА_1 підписується на вкрай невигідних для позивача умовах. Тому позивач просив визнати недійсним та розірвати договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, укладений 20 червня 2022 року між АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» та ОСОБА_1 , як такий, що вчинено під впливом тяжких для нього обставин і на вкрай невигідних умовах; стягнути на свою користь з відповідача моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків, у розмірі 240000,00 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставив питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 січня 2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання недійсним та розірвання договору про відшкодування моральної шкоди, стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задоволено частково. Визнано недійсним договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, укладений 20 червня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». Стягнуто з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536,80 грн.

08 травня 2024 року АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулось до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з тим обґрунтуванням, що відповідачем було сплачено позивачу на виконання оспорюваного договору 10000,0 грн моральної шкоди. Таким чином, за приписами ст. 216 ЦК України суд повинен вирішити питання двосторонньої реституції при визнанні договору недійсним. Тим більш, що грошова сума і за договором є сумою моральної шкоди, і сума, стягнена судом (120000,00 грн.) також є сумою моральної шкоди, що обумовлювало не лише застосування реституції, але також зустрічне зарахування таких сум за правилами ч. 12 ст. 265 ЦПК України, тобто остаточно до стягнення з відповідача на користь позивача мало бути 110000,00 грн. (з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів). Тому відповідач просить ухвалити у справі додаткове рішення, яким застосувати наслідки недійсності договору про добровільне відшкодування моральної шкоди від 20.06.2022 між ОСОБА_1 та АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» 10000,00 грн; здійснити зустрічне зарахування сум, стягнених з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» та остаточно стягнути з АТ «Марганецький гірничозбагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 110000 грн, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Дослідивши матеріали справи, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України). Згідно ч. 4 вказаної вище статті у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За положеннями частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У абзаці 2 частини п`ятої статті 216 ЦК України передбачено, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі №759/2328/16-ц зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

Тлумачення абзацу 2 частини п`ятої статті 216 ЦК України свідчить, що суду надається можливість самостійно застосувати правові наслідки недійсності тільки нікчемного правочину.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №320/2617/17.

У даній цивільній справі судом не встановлено нікчемність оспорюваного договору від 20 червня 2022 року про добровільне відшкодування моральної шкоди.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року договір про добровільне відшкодування моральної шкоди, укладений 20 червня 2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», - визнано недійсним.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що АТ «Марганецький гірничозбагачувальний комбінат» не вимагало застосувати наслідки недійсності оспорюваного договору про добровільне відшкодування моральної шкоди.

Письмові пояснення відповідача, на які він посилається у заяві про ухвалення додаткового рішення, не містять обґрунтування й вимоги про застосування наслідків недійсності правочину.

Питання застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину не було предметом дослідження, доказування під час розгляду даної справи апеляційним судом.

З огляду на вищевикладене, заява АТ «Марганецький гірничозбагачувальний комбінат» про ухвалення додаткового рішення щодо застосування наслідків недійсності правочину задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Акціонерному товариству «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» в ухваленні додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова