20.06.24 Справа № 489/4667/24
Номер провадження 2-н/489/1402/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 червня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Костюченко Г.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

встановив:

20.06.2024 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шилова В.Ю. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання заяви про видачу судового наказу і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

У поданій заяві ОСОБА_1 як на підставу стягнення аліментів на її користь посилається на те, що неповнолітній син проживає разом із нею у Федеративній Республіці Німеччина, на підтвердження чого вона посилається на відмітки про перетин державного кордону, які містяться в її паспорті для виїзду за кордон та паспорті її сина ОСОБА_3 .

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

До матеріалів справи долучено копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_1 та копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_3 які містять відмітку про перетин державного кордону України (виїзд) 17.02.2024.

Однак, перетин державного кордону одного й того ж дня не підтверджує обставини спільного проживання дитини з матір`ю та не є досовірним та не спростованим.

Враховуючи викладене, будь-яких доказів на підтвердження того, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 - до позовної заяви не долучено.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження проживання неповнолітньої дитини разом з заявником ОСОБА_1 суду не надано, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення з боржника ОСОБА_2 на її користь витрат на професійну правничу допомогу, що не передбачено ст. 161 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 20.06.2024.

Суддя Г.С.Костюченко