Справа № 944/2294/24
Провадження №2/944/1042/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

02.05.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

30 квітня 2024 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме земельної ділянки, площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських будівель, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯД №466523 від 03 грудня 2008 року та житлового будинку, який знаходиться на даній земельній ділянці, а також просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину ринкової вартості відчуженого відповідачем автомобіля марки «Mitsubishi L200», номерний знак НОМЕР_1 , станом на час розгляду справи .

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з цільовим призначенням «для будівництва житлового будинку та господарських будівель» площею 0,1500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі Державного акту серія ЯД № 466523 від 03 грудня 2008 року; житловий будинок загальною площею 173,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 34088176; заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження або обтяження іншим чином нерухомого майна, зареєстрованого за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших реєстрах, а саме: земельна ділянка з цільовим призначенням «для будівництва житлового будинку та господарських будівель» площею 0,1500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі Державного акту серія ЯД № 466523 від 03.12.2008р.; житловий будинок загальною площею 173,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 34088176.

Заяву обґрунтовує тим, що зазначені земельна ділянка та житловий будинок набуті сторонами під час шлюбу, право власності оформлене за відповідачем ОСОБА_2 , та може бути ним відчужено без її згоди, як був відчужений автомобіль, який був їх спільною власністю, тому за умови задоволення позову виконання рішення суду може бути неможливим.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Як встановив суд, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 16 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, та який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2016 року, розірвано.

Відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 466532 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва житлового будинку та господарських будівель, право власності.

Також ОСОБА_2 є власником житлового будинку загальною площею 173,5 8 м кв, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як описано вище, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить здійснити поділ вказаного вище майна, набутого за час шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі об`єктивної необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

Також слід наголосити, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Отже, як встановлено судом, та описано вище, на даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний спір щодо поділу майна подружжя, яке перебуває фактично у власності ОСОБА_2 .

При цьому, слід зазначити, що відсутність конкретних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, не має визначального значення для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд знайшов достатніми та переконливими доводи заяви в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у разі повного чи часткового задоволення позову про поділ майна подружжя.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19, від 19 червня 2020 року у справі № 759/141/18 та від 01 липня 2020 року у справі № 756/7833/19.

А відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги предмет позову, співмірність та адекватність заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково в частині накладення арешту на спірне майно.

Вимоги ОСОБА_1 в частині заборони відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження або обтяження іншим чином спірного майна задоволенню не підлягають, оскільки після накладення арешту, будь-які дії з даним майном вчиняти заборонено.

Крім того, на думку суду, в даному випадку відсутні підстави для застосовування зустрічного забезпечення, визначені ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 149-155,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з цільовим призначенням «для будівництва житлового будинку та господарських будівель», площею 0,1500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт нажитловий будинок загальною площею 173,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 34088176.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (складення повного судового рішення) до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін:

позивач (стягував) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач (боржник) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Б. Поворозник