Справа № 163/959/24
Провадження № 2/163/207/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19 травня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглядаючи в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_1 адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення, яким в порядку поділу спільного майна сторін як подружжя визнати відповідача ОСОБА_2 власником автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , припинивши право спільної власності позивача на частину цього транспортного засобу; стягнути з відповідача в користь позивача грошову компенсацію 1/2 вартості зазначеного транспортного засобу в сумі 96274,00 гривень та грошову компенсацію 1/2 вартості будівельних матеріалів в сумі 12748,16 гривень.

Ухвалою від 23 квітня 2024 року за позовом відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначені строки для надання письмових заяв по суті спору у формі відзиву на позовом, відповіді на відзив, заперечень на відповідь.

15 травня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кривошей А.М. подав відзив на позовну заяву.

29 травня 2024 року представник позивача подала додаткові пояснення на відзив на позовну заяву та заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1/2 вартості будівельних матеріалів з 12748,16 гривень на 9341,80 гривень.

31 травня 2024 року представник відповідача подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частки заробітку та інших доходів ОСОБА_1 в сумі 53968,70 грн. Також просить продовжити строк на подання зустрічного позову з урахуванням того, що про доходи ОСОБА_1 у 2023 році в Республіці Польща стороні відповідача стало відомо лише після подання представником позивача додаткових пояснень.

У частині 1 статті 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Наведені положення процесуального закону свідчать про те, що до заяв по суті спору не відносяться «додаткові пояснення на відзив на позовну заяву», які подала представник позивача. Такого визначення чинний ЦПК України взагалі не містить.

В разі подання відповідачем відзиву на позов позивач вправі подати відповідь на відзив.

Згідно із ч.ч.1, 4 ст.179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

В ухвалі про відкриття провадження в справі від 23 квітня 2024 року позивачу встановлювався семиденний строк для подання відповіді на відзив з дня одержання копії відзиву.

Представник позивача отримала відзив на позовну заяву 18 травня 2024 року, а відтак станом на 29 травня 2024 року пропустила строк для подання відповіді на відзив.

За змістом п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Заяву про зменшення позовних представник позивача подала 29 травня 2024 року, тобто поза межами визначеного ч.2 ст.279 ЦПК України строку, оскільки така заява повинна була подаватись не пізніше 24 травня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та додаткові пояснення на відзив на позовну заяву, які по своїй суті є відповіддю на відзив, слід залишити без розгляду, у зв`язку із пропуском процесуального строку для їх подання.

Згідно із п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно із ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У даному випадку, строк для подання зустрічного позову з урахуванням ч.1 ст.193 ЦПК України визначається судом, оскільки він є аналогічним строку для подання відзиву, а цей строк згідно із ч.7 ст.178 ЦПК України визначається судом.

Відтак, застосуванню підлягає ч.2 ст.127 ЦПК України.

Враховуючи зміст цієї норми, клопотання представника відповідача про продовження строку на подання зустрічного позову задоволенню не підлягає, оскільки воно мало б бути подано до спливу відведеного для подання відзиву строку, а цей строк закінчився 29 травня 2024 року.

Отже, зустрічний позов на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126, 127, 49, 260, 279 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Климович Т.Д. про зменшення позовних вимог та додаткові пояснення на відзив на позовну заяву залишити без розгляду.

У продовженні строку представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Кривошею А.М. на подання зустрічного позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ заробітної плати як спільного майна подружжя залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий : суддя О.С. Павлусь