04.06.2024 Справа № 756/2341/24
Ун.№756/2341/24
Пр.№ 2-о/756/193/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Майбоженко А.М.‚
секретаря Любін А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-
Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням №415 від 26.03.1996 року.
В своїй заяві посилаються на те, що 26.03.1996 року розпорядженням №415 Державного комунального управління житлового Господарства Мінського району м. Києва, було передано у власність квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в рівних долях та свідоцтво про право власності на цю квартиру.
Однак, у свідоцтві про право власності на житло прізвище заявників зазначено як « ОСОБА_6 », замість правильного « ОСОБА_6 ».
У зв`язку з наявними розбіжностями заявники позбавлені можливості розпорядитися належним їм майном, тому змушені звернутися до суду.
Виходячи з вищевикладеного, просять задовольнити заяву.
У поясненнях Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації зазначено, що перевіркою архівної справи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 встановлено, що в заяві на приватизацію та довідці форми № 3 від 01 березня 1996 року №360, виданої житлово-експлуатаційною конторою № 10 Державного комунального управління житлового господарства Мінського району м. Києва прізвище, ім`я, по батькові заявників викладені, як: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , але в самому розпорядженні органу приватизації від 26 березня 1996 року № 415, на підставі якого видавалось свідоцтво про право власності на житло допущено описку і їх прізвища зазначені, як: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Заявники та їх представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Представник заявника подав до суду заяву, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав та просив проводити розгляд за його відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності заявників та його представника.
Представник заінтересованої особи Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, в якій просить проводити розгляд справи без їхньої участі та прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.
Представник заінтересованої особи Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою, в якій просить проводити розгляд справи без їхньої участі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть у ній участь.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в паспортах громадян України та картках фізичної особи-платника податків прізвище, ім`я, по батькові заявників, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 7-18).
ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_2 (а.с. 19-21)
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996 року виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в рівних долях, свідоцтво видане згідно з розпорядженням №415 від 26.03.1996 року (а.с.22).
Як вбачається з довідки №360 форми №3 від 01.03.1996 року ОСОБА_3 проживає та прописана в АДРЕСА_2 та займає житлову площу 4 кімнат 51,80 кв.м в окремій ізольованій квартирі не приватизованій на 7 пов. 9 поверхового будинку, на цій площі проживають та прописані 5 чоловік, в тому чисті: ОСОБА_3 - наймач, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_2 - онука, ОСОБА_5 - онук (а.с. 30).
Відповідно до заяви керівнику органу приватизації у Мінському районі м. Києва ОСОБА_7 від ОСОБА_3 , в якій вона просить оформити передачу у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 датовану 20.03.1996 року, прізвища , ім`я, по батькові всіх повнолітніх членів сім`ї про згоду на приватизацію житла зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.29).
Відповідно до розпорядження органу приватизації від 26 березня 1996 року № 415 виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району прохання наймача ОСОБА_3 задоволено та квартиру АДРЕСА_1 передано в спільну сумісну власність ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с. 28).
У відповідності до положень п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, під час написання та оформлення розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності була допущена помилка в особистих даних заявників, а саме їх прізвище зазначено як « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_6 », що не заперечується письмовими поясненнями Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, є законною та обґрунтованою, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), свідоцтва про право на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, згідно з розпорядженням № 415 від 26.03.1996 року.
Встановити факт належності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), свідоцтва про право на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1 виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко