Справа №484/1803/24
Провадження №22-ц/812/1028/24
У Х В А Л А

19 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Кушнірової Т.Б. (доповідач у справі),

суддів: Лівінського І.В., Ямкова О.О.,

заслухавши суддю - доповідача: Кушнірову Т.Б.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2024 року задоволено позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його шляхом подачі представником адвокатом Голубенком Р.С. апеляційної скарги.

05 червня 2024 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи №484/1803/24.

17 червня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали зазначеної справи.

Згідно з частиною 1 статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині 13 статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 368 ЦПК України визначено порядок розгляду справ судом апеляційної інстанції.

Зокрема, ч.1 ст.368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (ч.3 ст. 368 ЦПК України).

Частиною 1статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами частини 3 статті 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи наведене та те, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції постановлене у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спірні правовідносини не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи та зважаючи на предмет доказування, дана справа підлягає розгляду у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

З огляду на зазначені положення ч. 1 ст. 369 ЦПК України клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке додане до апеляційної скарги, задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з тих підстав, що ордер про надання правничої допомоги серії ВЕ №1117346 не містить номеру посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частини 1-2 статті 55 Конституції України регламентують, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 4 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 2,3,5 ст. 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

«Право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99), та Україна, як держава-учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Безпідставне повернення чи то позовної заяви, чи то апеляційної скарги, не може мати легітимного підґрунтя у демократичному суспільстві.

Дефектність ордеру в частині відсутності номеру посвідчення адвоката України (ким та коли воно видане) не може слугувати об`єктивною підставою вважати, що до апеляційної скарги не додано належним чином оформленого документу, який би підтверджував волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень ОСОБА_2 .

Повернення апеляційної скарги з формальних підстав унеможливить доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Більш того, у разі наявності об`єктивних сумнівів щодо легітимності повноважень адвоката Голубенка Р.С., суд апеляційної інстанції не позбавлений можливості перевірити наявність права на здійснення адвокатської діяльності зокрема, шляхом сканування QR-коду, який міститься у правому верхньому куті спірного ордеру.

По цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Голубенком Р.С., на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2024 року за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, проведені всі необхідні підготовчі дії для розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що згідно з частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https://mka.court.gov.ua.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 368, 369, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Голубенком Р.С., відмовити.

Закінчити проведення підготовчих дій, які пов`язані з забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Призначити справу до розгляду в апеляційній інстанції на 01 липня 2024 року в приміщенні Миколаївського апеляційного суду, за адресою: м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, буд. 2.

Справу буде розглянуто без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Голубенка Р.С. про розгляд апеляційної скарги в режимі відеоконференції відмовити.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Судді: Т.Б. Кушнірова

І.В. Лівінський

О.О. Ямкова