Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 Справа №607/15947/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого В.М. Братасюка

за участі секретаря Є.І. Тинкалюк

представника відповідача Лапунько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління ДПС в Тернопільській області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування завданої моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Семенюк Ю.В., звернулася до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління ДПС в Тернопільській області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування завданої моральної шкодив розмірі 268000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.07.2003року ОСОБА_1 був присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , оскільки папір, на якому був зазначений вищевказаний ідентифікаційний номер витерся, у 2022 році вона звернулася про видачу їй дублікату, однак як виявилося згодом, ідентифікаційний номер не являвся дублікатом, а містив абсолютно інший номер НОМЕР_2 , який як виявилося їй було присвоєно 28.05.2003 р., хоча їй про це відомо не було, майже 20 років свого життя вона прожила із ідентифікаційним номером НОМЕР_1, до нього прив`язані були всі соціальні виплати, пенсія, всі правовстановлюючі документи, оформлялися спадкові права, здійснювалася купівля-продаж. Новий код їй було присвоєно з невідомих причин і без законних на те підстав, вона не зверталася за його видачею до податкового органу, не уповноважувала на таке звернення жодну особу, при тому що сам РНОКПП (раніше ІПН) не може бути змінено, оскільки це передбачено прямою нормою податкового законодавства. Цілком очевидно, що з вини податкового органу, зокрема недбалого ставлення посадових осіб податкового органу до своїх службових обов`язків, ОСОБА_1 , було присвоєно два кардинально різні РНОКПП (раніше ІПН) з різницею в один день, тому, відносно посадових осіб податкового органу 14.03.2023 р. було зареєстровано кримінальне провадження 0000015, правова кваліфікація - ст.366 КК України. Окрім цього, неправомірна зміна податковим органом ЄДРПОУ призвела до втрати субсидії на газ, що поставило її у вкрай скрутне становище, та спричинило значну затримку виплати належної пенсії, що також вкрай негативно відобразилося на фінансовому становищі та призвело до додаткових хвилювань і розпачу. З огляду на викладене незаконними діями посадових осіб Шумської ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області ОСОБА_1 завдано значних моральних страждань, вона змушена була вчинити дії щодо захисту порушених прав у судах, правоохоронних органах, що потягли за собою і порушення майнових прав, і затримку і припинення деяких соціальних виплат, тому виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що відшкодуванню підлягає сума 268 000 грн. (40 мінімальних заробітних плат за 20 років протиправного діяння з боку податкового органу відносно неї та майбутніх поневірянь задля усунення наслідків таких діянь державного органу).

Опитана особисто у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не змогла пояснити у чому саме полягає порушення її прав зі сторони відповідача, спричинена моральна шкода та в якій сумі вона просить стягнути начебто завдану їй шкоду.

Представник позивача ОСОБА_1 - Сенеменюк Ю.В. зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та просить його задовольнити.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Тернопільській області подано відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнають у повному обсязі за безпідставністю, зазначено, що ОСОБА_1 обліковується в Базах даних податкової служби та пенсійного фонду по дійсному РНОКПП НОМЕР_2 . Ніяких життєвих труднощів в отриманні пенсії, субсидії тощо в ОСОБА_1 не було протягом зазначених 20 років. Позивачці були призначені житлові субсидії ще з 2015 року, а наявність двох РНОКПП (ІПН) не стало причиною ні відмови в призначенні субсидій, та не потягло проблем в отриманні таких субсидії, що унеможливлює наявність будь-яких переживань та моральної шкоди. Таким чином, сам факт звернення позивача до суду не може свідчити про реальне порушення її прав, а не погоджуючись з рішенням посадових осіб ГУ ДПС у Тернопільській області, вона у повному обсязі реалізує своє конституційне право на доступ до правосуддя шляхом звернення до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Державна казначейська служба України подала письмові пояснення, зазначивши що жодних прав та інтересів позивача не порушували, будь-які правовідносини щодо даного предмету спору відсутні, справу просять розглядати без участі їх представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Перш за все суд наголошує, що позов подано ОСОБА_1 , як фізичною особою, і зазначено, що діями відповідача їй завдано моральних страждань.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 був присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується карткою фізичної особи-платника податків від 27.05.2003року виданою Кременецькою міжрайонною державною податковою інспекцією, за підписом ОСОБА_3 .

Із моменту одержання зазначеного ідентифікаційного номера ОСОБА_1 були видані наступні документи:

- у 2001 році було отримано пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , пенсія була призначена по інвалідності II групи, а вже з квітня 2004 року і по життєво було продовжено пенсію як інваліду І групи по зору4

- у 2004 році було отримано Державний Акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,84 га серії ТР №004528, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:00174;

- у 2005 році державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори Килимар О.Д. був посвідчений Договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та виданий Витяг з державного реєстру правочинів №954605. Також був отриманий у Шумському бюро технічної інвентаризації Витяг №7281242 про реєстрацію права власності на нерухоме майно;

- у 2005 році отримала членський квиток №418 Українського товариства сліпих інваліда першої групи по зору;

- у 2006 році був укладений Договір оренди землі із ФГ «Любава»;

- у 2012 році було отримано два Державні Акти на право власності на земельну ділянку, площею 0,2300 га (Державний Акт серії ЯМ №143625, кадастровий номер земельної ділянки

020010012) та площею 0,2500 га (Державний Акт серії ЯМ №144231, кадастровий номер земельної ділянки 020010011).

У 2022 році ОСОБА_1 звернулася про видачу їй дублікату довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, так як наявна у неї довідка була не придатна до використання, однак згодом її донька виявила, що виданий їй ідентифікаційний номер не являвся дублікатом, а містив абсолютно інший номер. Таким чином, новий РНОКПП від 02.08.2022 р. зазначений - НОМЕР_2 , але містить відмітку про те, що даний номер присвоєно 28.05.2003 р., хоча попередній був виданий від 27.05.2003 р.

ОСОБА_1 була вимушена звернутися за правовою (правничою) допомогою до адвоката, яким 21.02.2023 року був поданий Адвокатський запит до Шумської ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області з рядом питань, що стосувалися цього випадку. У відповідь на який 01.03.2023 року за вих. №498/АП/19-17 Шумська ДПІ надала відповідь на Адвокатський запит, проінформовано про те, що за ОСОБА_1 у податковому органі значиться РНОКПП НОМЕР_2 , який присвоєно 28.05.2003 р. та видано 02.08.2022 p., а попередньо виданий ІПН НОМЕР_1 , який був присвоєний 27.05.2003 р. є помилковим. Також зазначено, що відповідно до «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5 із змінами та доповненнями, термін зберігання реєстраційних журналів, карток, заяв складає 5 років (стаття 124, 283 Переліку).

Представник відповідача звернув увагу на те, що саме Наказ Мінюсту від 12.04.2012 №578/5 врегульовує термін зберігання реєстраційних журналів, карток, заяв, (з чим суд цілком погоджується), однак позивач помилково застосовує норми законодавства та поширює на ці правовідносини «Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків» затвердженого наказом Міністерства фінансів №822 від 29.09.2017, зазначаючи, до відповідно до п.5 вказаного Положення передбачено, що технічні та програмні засоби ведення Державного реєстру повинні забезпечувати зберігання відомостей про фізичних осіб протягом 75 років з дати внесення запису про їх смерть, така інформація зберігається в архіві Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

Як вбачається з Витягу з ЄДРДР відносно посадових осіб податкового органу 14.03.2023 р. було зареєстровано кримінальне провадження 0000015, правова кваліфікація - ч.1 ст.366 КК України (внесення посадовими особами Шумської ДПІ до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей щодо РНОКПП ОСОБА_1 ), яке як встановлено судом закрите за відсутністю складу злочину.

04.04.2023 року рішенням Шумського районного суду по справі №609/178/23 встановлено факт того, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у період з 27 травня 2003 року по 02 серпня 2022 року належав реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Вказаним рішенням встановлено, що в ОСОБА_1 відсутній оригінал довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номеру: НОМЕР_1 , він є недіючим, а діючим є реєстраційний номер: НОМЕР_2 , в зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості використати ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , для підтвердження особистих та майнових прав.

За правилами ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, встановленні, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що у Пенсійному фонді і у фонді соціального страхування, невід`ємною частиною її облікових даних був ідентифікаційний номер НОМЕР_1, виданий 27.05.2003 р., а неправомірна зміна податковим органом належного їй ЄДРПОУ призвела до втрати субсидії на газ, що поставило її у вкрай скрутне становище та призвело до значної затримки виплати належної пенсії, що також вкрай негативно відобразилося на її фінансовому становищі та призвело до додаткових хвилювань і розпачу, що завдано значних моральних страждань, і стало причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Однак згідно листа від 22.03.2023 №07-15/598 Управлінням соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області повідомлено, що жительці с.Мізюринці Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг здійснювалося на підставі інформації про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від ДПС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном Пенсійним Фондом України та Мінфіном відповідно до п. 50 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (далі - Положення), а саме за ідентифікаційним кодом НОМЕР_2.

Проте, у заяві та декларації про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі ОСОБА_1 зазначається з 2015 року ідентифікаційний код НОМЕР_4 .

Також листом від 13.04.2023 №761/АП/19-00-1917 Управлінням соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області повідомлено, що жителька жительці с. Мізюринці Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 за наявною інформацією була одержувачкою субсидії на оплату житло-комунальних послуг з 2015 року по квітень 2022 року відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМ України від 21.10.1995 №848. Інформація за інший період відсутня.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07.11.2023року №6655/5/19-00-05-03-08 вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Згідно бази даних підсистеми "Призначення та виплати пенсій" реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 . Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України" передбачено забезпечення з 01.10.2022 Пенсійним фондом України виплати та з 01.12.2022 призначення житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу. Згідно бази даних підсистеми "Призначення та виплати деяких соціальних виплат" житлова субсидія була призначена ОСОБА_1 . Управлінням праці та соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації по 30.04.2022 року. Пунктом 69 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами) (далі - Положення № 848) встановлено, що житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком призначається з місяця звернення за її призначенням. Відповідно до пункту 75 Положення № 848 у разі подання заяви протягом двох місяців з початку опалювального (неопалювального) сезону житлова субсидія призначається з початку такого сезону, але не раніше дня виникнення права на її отримання. Оскільки заява з необхідними документами подана ОСОБА_1 31.01.2023 року, житлову субсидію призначено з місяця звернення, а саме з 01.01.2023.

Також повідомлено, що згідно частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Виплата пенсії ОСОБА_4 проводиться через відділення поштового зв`язку № 47155, с. Мізюринці. 06.02.2023 року ОСОБА_1 зверталася у відділ обслуговування громадян №7 м.Шумськ із заявою стосовно зміни особистих даних, а саме зміни реєстраційного номера облікової картки платника податків з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 та уточнення даних місця проживання особи (внесення вулиці та номера будинку по адресі реєстрації). Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі Порядок) визначено, що з метою забезпечення рівномірної виплати одержувачам пенсій та грошової допомоги уповноваженою організацією складається графік виплати пенсій та грошової допомоги одержувачам для кожного виплатного об`єкта залежно від адреси фактичного проживання одержувачів. Враховуючи зазначене, на березень 2023 року змінено дату виплати пенсії на 17 число щомісяця, з 01.04.2023 року дата виплати змінена на 4 число місяця.

З огляду на вище зазначене, можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 були призначені житлові субсидії ще з 2015 року, а наявність двох кодів (ідентифікаційного номера НОМЕР_1 та РНОКПП НОМЕР_2 ) не стало причиною ні відмови в призначенні субсидій, ні призвело до проблем в отриманні таких субсидії, а в Базах даних податкової служби та пенсійного фонду ОСОБА_1 обліковувалася та обліковується по дійсному РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 3, 4 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, відповідно суд має самостійно встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17, при цьому судом враховано правові позиції Верховного Суду наведені в постановах по справі № 640/3837/17 від 10 жовтня 2018 року; № 638/14260/16 від 04 липня 2018 року; в рішенні по справі № 641/2328/17 від 04 липня 2018 року.

У якості правової підстави для задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач посилається на положення статті 1167 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.5 Методичних рекомендацій «Відшкодування моральної шкоди» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 №35-13/797) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивачоцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Одним з основоположних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін.

На кожну із стороні справи покладається обов`язок доказування обставин, що нею стверджуються, належними, допустимими та достатніми доказами з метою переконання суду за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Суд наголошує, що рішення Шумського районного суду по справі №609/178/23 від 04.04.2023 року, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 у період з 27 травня 2003 року по 02 серпня 2022 року належав реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , не є доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України.

Сам факт звернення позивача до суду в окремому провадженні, виключає подальше вирішення спору, і не може свідчити про реальне порушення прав позивачки.

За висновками Великої Палати у справі № 910/11820/20, надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено про те, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як «ефективний» слід розуміти такий засіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний засіб повинен забезпечити відновлення порушеного права, а у разі неможливості такого відновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. За змістом ефективний засіб захисту повинен відповідати природі порушеного права, характеру допущеного порушення та наслідкам, які спричинило порушення права особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Окрім як посилання на обставини, встановленні рішенням суду №609/178/23 від 04.04.2023 року, позивачем належним чином не обґрунтовано, які саме душевні страждання вона зазнала, внаслідок протиправного діяння (як вважає позивач) з боку податкового органу, яке саме право її було порушене та підлягало відновленню, із врахуванням того, що судом встановлено, що ОСОБА_1 обліковувалася та обліковується по дійсному РНОКПП НОМЕР_2 і наявність двох кодів (ідентифікаційного номера НОМЕР_1 та РНОКПП НОМЕР_2 ) не стало причиною ні відмови в призначенні субсидій, ні призвело до проблем в отриманні таких субсидії, так само і отримані пенсійних виплат. Суд наголошує, що позивач вказує на заподіяння моральної шкоди, проте доказів, які дозволяють встановити наявність шкоди, її характер та обсяг не надано, а обов`язок доказування покладається на кожного з учасників.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління ДПС в Тернопільській області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування завданої моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 89, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління ДПС в Тернопільській області, третя особа Державна казначейська служба України про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 268000 гривень - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Білецька,1 м. Тернопіль, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44143637.

Третя особа Державна казначейська служба України, місцезнаходження: вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37567646.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк