1Справа № 335/6672/24 2-з/335/57/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
18 червня 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.
В обгрунтування заяви зазначено про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 визнано за відповідачем рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 04.06.2024 р. у справі №335/2495/24, в рахунок погашення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в розмірі 4800,00 доларів США в межах виконання зобов`язання, що виникло з договору позики, укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підтвердження якого ОСОБА_3 18.06.2021 видав власноручну розписку, у спосіб реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.
Предметом позову в поточній справі є звернення стягнення на нерухоме майно, успадковане відповідачем після батька ОСОБА_3 , котрий позичив у позивача 4800 доларів США, однак не повернув позику за життя, і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Нинішній відповідач ОСОБА_2 доводиться позичальникові сином, є його спадкоємцем за заповітом та за законом, прийняв спадщину та внаслідок цього є його універсальним правонаступником.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024 у справі №335/2495/24 за ОСОБА_2 одноосібно визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі відповідач мешкає в Італійській Республіці. На цей час відповідач в особі свого представника намагається якомога швидше оформити спадщину та здійснити відчуження квартири.

Отже невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення балансу інтересів сторін, оскільки спадкове майно майже єдина можливість для кредитора спадкодавця отримати задоволення в умовах ухилення спадкоємців від добровільного одноразового платежу, передбаченого законом. За такого розвитку подій порушені права позивача не зможуть бути поновлені не зважаючи на будь-яке рішення суду просто через брак у відповідача майна, за рахунок якого рішення суду могло б бути виконане.

З урахуванням викладеного з метою забезпечення можливості ефективного захисту та поновлення його порушених прав вважає, що позов у вказаній справі має бути забезпечений шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку визнано за відповідачем рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024 у справі №335/2495/24 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначену заяву у зв`язку із перебуванням судді Апаллонової Ю.В. у нарадчій кімнаті передано у провадження судді Алєксєєнка А.Б. в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розгляд заяви здійснено у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає правилам ч. 13 ст.7 та ч. 1 ст.153 ЦПК України.

За наслідками розгляду заяви та доданих до неї матеріалів, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до цього ж п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Стаття 150 ЦПК України містить види забезпечення позову, і зокрема визначає, що позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (ч.1 п.1 ст.150 ЦПК України).

Стаття 151 ЦПК України зазначає ряд вимог, яким повинна відповідати заява про забезпечення позову, зокрема: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову не зазначено відомості, потрібні для забезпечення позову, зокрема, до заяви не додано копію позову, про забезпечення якого заявлено клопотання, з якого можливо встановити предмет позову, доказів того, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 , зокрема квартиру на яку заявник просить суд накласти арешт, доказів наявності заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , копію ухвали про відкриття провадження у справі, а тому за відсутності зазначених відомостей, суддя позбавлений можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та з урахуванням запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2024 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко