У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про забезпечення позову в цивільній справі № 308/18113/24 (провадження № 2/308/3701/24) за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріна груп» та Тячівської міської ради Закарпатської області про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Діджи Фінанс», ТОВ «Ріна груп» та Тячівської міської ради Закарпатської області про витребування майна із чужого незаконного володіння загальною площею 272 , кв.м., житлова площа 92,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :04:005:0061.

16 грудня 2024 року від адвоката Кудіної М.Г., надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яку мотивовано тим, що предметом позову, з яким він звернувся до суду, є витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову адвокат зазначає, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.09.2024р. № 395234205 право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а згідно Інформаційної довідки від 03.11.2024р. № 402050687 - 24.09.2024р. приватний нотаріус Стельникович А.М., Київський міський нотаріальний округ, м.Київ провела державну реєстрацію право власності на вищевказане майно вже за ТОВ "РІНА ГРУП" // на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1462, виданого 24.09.2024р. і посвідченого нотаріально.

Позивач вважає, що що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до того, що обраний спосіб захисту у цій справі не буде ефективним, оскільки у разі вчинення будь - яких дій щодо відчуження майна, право власності на яке є предметом даного судового спору, буде неможливим виконання рішення у випадку задоволення позову та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення майна, що безумовно призведе не лише до утруднення виконання майбутнього рішення суду; а й унеможливить таке виконання.

Позивач вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на зареєстроване за ТОВ "РІНА ГРУП" / / нерухоме майно, а саме на:на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0061.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Беручи до уваги предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зокрема шляхом попередження можливого вибуття домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь третіх осіб, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості, шляхом обмеження права розпорядження таким та забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного домоволодіння.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову, які він просить вжити, та заявленими позовними вимогами. Між сторонами дійсно існує спір, який в подальшому може бути вирішено, зокрема і з врахуванням наявного нерухомого майна.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153, 260 ЦПК України, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кудіної Марії Геннадіївни про забезпечення позову в цивільній справі № 308/18113/24 (провадження № 2/308/3701/24) задовольнити.

Накласти арешт на зареєстроване за ТОВ "РІНА ГРУП" // нерухоме майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0061.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: Товариство з обмежною відповідальністю «Діджи Фінанс» (), місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8;

Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріна груп» (), місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.В.Винниченко, буд.7, оф.10;

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (площа Шандора Петефі, будинок 14, офіс 57, м. Ужгород, Закарпатська область) і учасникам справи для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Дегтяренко К.С.