Справа № 758/7576/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Якимець О.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К. С.,

учасники справи не з`явились,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту майна,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд із позовом до відповідача у якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обмеження 16031109, зареєстрований 24.09.2014 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мироненко Д.О. на підставі постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві № НОМЕР_4 від 24.09.2014.

В обґрунтування позову покликається на те, що 03.12.2014 постановою державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 повернуто виконавчий документ стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 з підстав відсутності у боржника будь-якого майна, постанова є чинною. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.09.2015 № НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві. ОСОБА_1 звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу м. Києва для оформлення своїх спадкових прав після смерті сина ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж.В. № 256/02-31 від 26.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено обтяження за № 7112997 (спеціальний розділ)(вид обтяження - арешт нерухомого майна), накладений 24.09.2014 держаним реєстратором Управління держаної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі Постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП НОМЕР_4 від 24.09.2014, опис предмета обтяження - все нерухоме майно, суб`єкт обтяження - ОСОБА_3 . 07.09.2022 представник позивача звернулася із заявою до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якій просила зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 24.09.2014, оскільки, боржник помер, а виконавчий лист відповідно до постанови державного виконавця. Відповідно до листа Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) №22310253 від 30.06.2023 за результатами пошуку, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), встановлено, що у період з 03.11.2010 по 03.12.2014 на виконанні у Відділ знаходилося виконавче провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва по справі № 1-159 від 15.10.2010 про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_3 . Разом з тим, 03.12.2014 постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених проваджень, представнику ОСОБА_1 запропоновано звернутись до суду за захистом свої прав. Наявність цього обтяження є перешкодою для оформлення спадкових прав на нерухоме майно, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А. М.

Ухвалою суду від 23.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.01.2024 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено Якимець О. І.

24.01.2024 ухвалою суду прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту майна. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Стороною позивача подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахування поданої заяви, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

02.02.1999 Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією видано ордер на житлове приміщення № 08762 серії Б ОСОБА_1 (далі - позивач) з сім`єю у складі 3 осіб на право зайняття житлового приміщення жилою площею 14,0 кв.м., яке складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Ордер виданий на підставі Розпорядження Подільської районної державної адміністрації від 26.01.1999 № 61.

Відповідно до вказаного ордеру склад сім`ї наступний: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

13.12.1999 року відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації видано Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 .

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2010 у справі № 1-159 (11-а-1818/10) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 24.09.2014 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 накладено арешт на все майно ОСОБА_3 .

03.12.2014 постановою державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 повернуто виконавчий документ стягувачеві відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 з підстав відсутності у боржника будь-якого майна, постанова є чинною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.09.2015 № НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне померлому майно. За життя останній заповіту не склав, а тому спадкування здійснювалось за законом.

Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є: його мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 , який відмовився від належної йому частки спадщини.

ОСОБА_1 звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Київського міського нотаріального округу м. Києва для оформлення своїх спадкових прав після смерті сина ОСОБА_3 . Спадкове майно складається із 1/3 частки в праві власності на квартиру, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Частина 1 ст. 52 Закону України від 21.04.1999 № 606 «Про виконавче провадження» (в редакції на час накладення арешту) визначає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час накладення арешту) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналогічні норми містить й чинна редакція Закону України від 02.06.2016 № 1404 «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Тобто накладення арешту на майно боржника в процедурі виконавчого провадження застосовується державним виконавцем як виконавча дія спрямована на забезпечення реального виконання рішення та є одним із заходів реалізації наданих державному виконавцю Законом України «Про виконавче провадження» прав в процедурі виконавчого провадження спрямованих на реальне виконання рішення.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року врегульовано порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем.

Відповідно до цієї норми особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ст.1297 ЦК України , спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України ).

Як установлено судом, квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого 13.12.1999 року відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації №4460.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) вказано, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

В постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22) зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що права позивача, як спадкоємця після смерті власника частини квартири порушені та підлягають захисту в обраний позивачем спосіб шляхом зняття арешту з квартири. Крім того, суди правильно зазначили про те, що позивачем правильно обрано спосіб захисту своїх прав та заявлено позовні вимоги до належного відповідача. Спір правильно розглянутий судами у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного права. Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника (засудженої особи, яка померла), накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання вироку суду, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником кримінального провадження, не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, вказаний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Посилання у касаційній скарзі на те, що дії ГУ ДПС у Запорізькій області не призвели до порушення прав позивача, тому контролюючий орган не має бути відповідачем у справі також не заслуговують на увагу, оскільки у випадках, коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, підлягає вирішенню питання щодо відповідної участі у справі відповідного територіального органу Державної податкової служби України. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21).

Аналогічні висновки також висловлені Верховним Судом у постанові від 16 березня 2021 року в справі №476/112/19.

Предметом позову у цій справі є зняття арешту з майна боржника (засудженої особи, яка померла), накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання вироку суду, позов про зняття арешту з майна поданий не учасником кримінального провадження, не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, яка позбавлена можливості оформити право власності в порядку спадкування за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремської Ж.В. № 256/02-31 від 26.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено обтяження за № 7112997 (спеціальний розділ)(вид обтяження - арешт нерухомого майна), накладений 24.09.2014 держаним реєстратором Управління держаної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі Постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП НОМЕР_4 від 24.09.2014, опис предмета обтяження - все нерухоме майно, суб`єкт обтяження - ОСОБА_3 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №335671218 від 14.06.2023 (за параметрами запиту ПІБ ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в розділі «Актуальна інформація зі спеціального розділу» внесена інформація про обтяження за № 7112997 (спеціальний розділ)(вид обтяження - арешт нерухомого майна), накладений 24.09.2014 держаним реєстратором Управління держаної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16031109 від 24.09.2014) на підставі Постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП НОМЕР_4 від 24.09.2014, опис предмета обтяження - все нерухоме майно.

07.09.2022 представник позивача звернулася із заявою до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якій просила зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 24.09.2014, оскільки, боржник помер, а виконавчий лист відповідно до постанови державного виконавця.

Відповідно до листа Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) №22310253 від 30.06.2023 за результатами пошуку, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), встановлено, що у період з 03.11.2010 по 03.12.2014 на виконанні у Відділ знаходилося виконавче провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва по справі № 1-159 від 15.10.2010 про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_3 .

Строки пред`явлення виконавчого листа до примусово виконання закінчилися у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Будь-яких доказів його поновлення у суді відсутні.

Отже, враховуючи зазначене, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем майна її померлого сина ОСОБА_3 , а саме, 1/3 частки квартири, яка розташована по АДРЕСА_1 , та на яке накладено арешт згідно з постановою від 24.09.2014 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, оскільки така у зв`язку з накладенням арешту на майно як спадкоємець має перешкоди в оформленні права на спадщину, суд дійшов висновку про відсутність підстав перебування спірної квартири під арештом, оскільки такий арешт порушує права позивача, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 206, 259, 265, 273, 354 ЦПК, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про зняття арешту майна - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 16031109, зареєстрований 24.09.2014 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мироненко Д.О. на підставі постанови ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві № НОМЕР_4 від 24.09.2014.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2024 року.

Суддя О.І. Якимець