Справа № 452/2007/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення заяви

12 червня 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), -

В С Т А Н О В И В :

07 червня 2024 року заява надійшла до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Заявник ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання, ведення спільного проживання, а також наявності взаємних прав та обов`язків між ним та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що після смерті батька він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, проте йому було відмовлено на підставі неможливості встановити факт спільного проживання та ведення господарства з померлим.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку про необхідність повернення поданої заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до положень ст.315 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом заяви ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги після смерті батька ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок російської агресії з підстав неможливості встановити факт спільного проживання, ведення спільного проживання і наявності взаємних прав та обов`язків між заявником та його загиблим батьком.

Натомість, заявником, всупереч вимогам ст.315 ЦПК України, не додано до заяви відмови або роз`яснення Міністерства оборони України чи його територіального органу щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на підстави такої відмови.

Разом з тим, до матеріалів справи додано витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, згідно з яким ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання документи, подані ним для призначення такої допомоги.

Відтак, заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації заявником своїх прав щодо призначення і виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в позасудовому порядку безпосередньо через органи Міністерства оборони України.

Крім того, суд зазначає, що за офіційними даними ІНФОРМАЦІЯ_2 не є юридичною особою та не має статусу юридичної особи у розумінні цієї норми законодавства, а є лише відділенням ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому зазначення даного органу в якості заінтересованої особи в такому випадку є некоректним та не ґрунтується на законі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Додержання процесуальної форми і змісту заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі. У кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

На підставі викладеного, керуючись стст.185,294 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кущ