ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 679/825/23

Провадження № 22-ц/4820/831/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року (суддя Грибанова Л.О.).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що 29.12.2009 він уклав шлюб з відповідачкою, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.02.2017 розірвано. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до судового наказу, виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області 04 лютого 2022 року у справі 679/67/22, стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Вказував, що вимушений звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , у зв`язку зі сплатою аліментів на утримання ще однієї доньки ОСОБА_4 , погіршення стану здоров`я, потребою коштів на лікування, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, ветераном війни, учасником бойових дій.

Таким чином, як зазначав позивач, сплата аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно є для його надмірним тягарем, а тому їх слід зменшити до 1/8 частини.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що на підставі судового наказу з січня 2022 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку, і при вирішенні питання про стягнення аліментів боржник позбавлений був можливості заперечувати чи надавати докази щодо розміру присуджених аліментів, а суд не мав можливості врахувати матеріальний стан боржника, стан здоров`я боржника, наявність в нього інших утриманців.

Також судом проігноровано той факт, що в нього на утриманні перебуває ще одна донька, на утримання якої на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року стягуються аліменти зі скаржника на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку щомісячно.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги суттєве погіршення його стану здоров`я.

Суд першої інстанції також не врахував довідку про доходи та відрахування № 10 від 12 травня 2023 року та довідку про доходи від 27 вересня 2023 року, зі змісту яких слідує, що його доходи зменшилися майже удвічі.

Вважає, що під час розгляду вказаної справи суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів, незважаючи на те що таке клопотання було подане з грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 84, ч. 2 ст. 83 ЦПК України та підлягало залишенню без задоволення.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції, не зважаючи на вимоги п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, затягував розгляд справи та прийняття рішення у даній справі.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Зазначає, що на час винесення Нетішинським міським судом рішення 04.02.2022 (судового наказу) про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_3 позивач вже був одруженим та мав доньку ОСОБА_4 . Хмельницьким міськрайонним судом від 03.11.2022 ухвалено рішення про стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 , проте із дружиною ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_4 вони проживають разом, як одна сім`я і разом виховують доньку ОСОБА_4 , в той час як ОСОБА_3 виховується матір`ю без батька.

ОСОБА_1 набув статусу особи з інвалідністю II групи внаслідок війни 18.10.2022, його захворювання пов`язані із захистом Вітчизни, відтак він користується пільгами, передбачені чинним законодавством України. Вважає, що скаржник не надав жодного доказу про стан здоров`я станом на час звернення до суду та не обґрунтував витрати, які необхідні йому для лікування.

Разом з тим, заробітна плата позивача зросла, тобто його матеріальне становище покращилось і покращиться в майбутньому, виходячи з аналізу чинного законодавства і відповідне шанобливе ставлення держави до військовослужбовців, їх належне матеріальне забезпечення. Також, позивач придбав транспортний засіб, має земельні ділянки, також відповідачкою зазначено, що він мав сімейний бізнес, що є додатковим джерелом його доходу і ним це не оспорювалось.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Судовим наказом Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року у справі №679/67/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_9 аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12).

Відповідно до постанови І ВДВС у місті Хмельницькому про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №68782409 щодо примусового виконання судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.9-10).

Позивач ОСОБА_1 також є батьком дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Зі змісту копій виконавчих листів від 09 листопада 2022 року та 17 січня 2023 року вбачається, що з позивача ОСОБА_1 , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2022 року на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року, і до її повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.14-15).

Згідно з довідкою про доходи та відрахування в/ч НОМЕР_1 №10 від 12.05.2023, ОСОБА_1 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , займана посада - військовослужбовець, розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення якого за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року становить 244733 гривні 10 копійок, з яких утримано аліменти, згідно виконавчих листів, за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, на суму 116645 гривень 68 копійок, і загальна сума виплати на картковий рахунок позивача ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, складає 127226 гривень 48 копійок (а.с.16).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68782409, ОСОБА_1 в період часу з 01 січня 2022 року до 31 липня 2022 року мав заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сукупний розмір якої становив 18115 гривень 07 копійок, та яку, в подальшому, було стягнуто разом з поточними платежами, що відображено у визначенні загальної суми стягнення, в тому числі, за рахунок погашення боргу, у період з 01 серпня 2022 року до 30 квітня 2023 року, і, відповідно, підтверджено відсутність заборгованості (а.с.17).

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, термін дії довічно, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, безтерміново (а.с.18, 19).

Відповідно, позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір пенсійної виплати за період з 22.09.2022 по 31.10.2022 15852,36 грн, з 01.11.2022 по 30.11.2022 16713,16 грн, з 01.12.2022 по 28.02.2023 16739,56 грн, з 01.03.2023 по дату видачі довідки 18239,56 грн (а.с. 69).

Відповідно до копії витягу із протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №18 від 10.01.2022, захворювання позивача ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.20).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» №ІХ-220118/1036 від 28.01.2022 ОСОБА_1 в період часу з 18 січня 2022 року до 28 січня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні Інсультного центру та реабілітації з клінічним діагнозом (основним): дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. складного ґенезу із вираженим лікворно-гіпертензивним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, часті цефалгії, помірне порушення опори та ходи, виражений антено-іпохондричний синдром, синкопальний стан (18 січня 2022 року) (а.с.21-22).

Згідно з медичною випискою КНП «Хмельницька обласна лікарня» від 27 грудня 2022 року, 27 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 пройшов огляд у відділенні Інсультного центру та реабілітації в умовах відділення невідкладної допомоги, діагноз: загострення хронічної недостатності мозкового кровообігу, переважно у вертебро-базилярному басейні, помірна вестибулопатія, циралгічний синдром, тощо (а.с.23).

Зі змісту інформації МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 22 травня 2023 року слідує, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки «AUDI A6», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , державний номерний знак « НОМЕР_3 » (а.с.45).

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 29 жовтня 2022 року вбачається, що відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с.46).

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 21 серпня 2023 року, за пошуком в АСВП встановлено наявність відкритого 11 квітня 2022 року ВП №68782409, у якому боржником є позивач ОСОБА_1 , стягувачем - відповідач ОСОБА_13 (а.с. 47).

Із довідки про доходи в/ч НОМЕР_1 за №350/491/743 від 27.09.2023 вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , являючись військовослужбовцем, загальна сума доходу якого за період з 01 березня 2023 року до 31 серпня 2023 року становить суму у розмірі 160931 гривня 64 копійки (а.с.64-65).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за судовим рішенням на утримання доньки ОСОБА_3 з 1/4 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку боржника, як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання дочки позивач посилався на зміну та погіршення свого матеріального стану у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, наявністю обов`язку зі сплати аліментів на утримання ще однієї доньки.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що надані позивачем докази хоча і свідчать про те, що позивач несе обов`язок по сплаті аліментів на утримання ще однієї доньки, однак поряд з розміром доходів, які отримує відповідач, надані докази не свідчать про погіршення матеріального становища позивача та неспроможність його сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі.

Також належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач поніс у зв`язку з лікуванням, останній до суду не надав.

А тому, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для зменшення розміру аліментів на утримання доньки через зміну матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового рішення. А тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст. 81 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, саме позивач повинен був довести обставини, які мають значення для вирішення спору за ст. 192 СК України, зокрема, щодо неможливості сплачувати аліменти в раніше визначеному судовими рішеннями розмірі.

При цьому, суд врахував, що згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай