19.12.2024 Справа № 363/4265/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Рукас О.В.;

за участю секретаря судових засідань - Охоти Г.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Ухвалою суду від 02.09.2024 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 26.09.2024 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з наданням сторонами по справі строку для примирення тривалістю 2 місяці по 25.11.2024 року включно.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року провадження у справі було відновлено, призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. До судового розгляду від сторони позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги було підтримано у повному обсязі, а також заявлено клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача та його представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення. До судового засідання суду було передано два клопотання аналогічного змісту від імені ОСОБА_2 , що надійшли на офіційну електронну адресу суду.

Зміст вказаних клопотань зводиться до прохання відкладення судового засідання, призначеного на 19.12.2024 року на 14 год. 40 хв. Як підстава для відкладення у клопотаннях зазначається неможливість відповідача ОСОБА_2 продовжувати користуватися послугами на професійну правничу допомогу адвоката Кищенко М.В. та необхідністю залучення нового адвоката. Крім того, у вказаних клопотаннях зазначається, що відповідач ОСОБА_2 перебуває в Республіці Польща разом з дітьми, не має можливості особисто прибути в судове засідання, у зв`язку з чим має намір брати участь в судовому розгляді у режимі відеоконференції для чого їй потрібна правова допомога. Крім того, у клопотанні зазначається, що відповідач ОСОБА_2 заперечує проти розірвання шлюбу, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши надані клопотання, суд звертає увагу, що одне з клопотань подано шляхом вміщення його тексту в електронному листі електронної адреси. Відповідно вказане клопотання не містить будь-якого підпису особи, яка подає це клопотання, у тому числі кваліфікованого електронного підпису, що позбавляє суд можливості перевірити особу заявника та підтвердити належність вказаного клопотання відповідачу. Клопотання містить відомості щодо сертифікату електронного цифрового підпису, однак сам файл підпису відсутній.

Друге з поданих клопотань подано шляхом відправлення на офіційну електронну адресу суду файлу формату «PDF» і так само не містить жодного реквізиту у виді підпису.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити належність поданих клопотань безпосередньо відповідачу ОСОБА_2 , оскільки вони не підписані ані звичайним підписом, ані кваліфікованим електронним підписом у встановленому законодавством порядку.

У будь-якому випадку суд звертає увагу, що судовий розгляд по справі призначався неодноразово: 26.09.2024 року, 26.11.2024 року, 19.12.2024 року. Відповідачу ніщо не перещкоджало брати участь в судових засіданнях при розгляді справи у режимі відеоконференції, однак остання не скористалась наданим правом. Натомість, два попередні судові засідання відкладалися виключно на підставі клопотання сторони відповідача. Крім того, сторонам було надано строк для примирення тривалістю 2 місяці, який позитивних результатів не дав.

У встановлений судом строк відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву (а.с. 31-47). У відзиві ОСОБА_2 зазначила, що не визнає позовні вимоги, оскільки обставини та факти, зазначені у позові не знаходять свого підтвердження. Сторони зареєстровані разом, спілкуються кожного дня, вирішують питання з приводу виховання та матеріального забезпечення дітей. ОСОБА_1 у листуваннях в месенджері постійно підтримує зв`язок з ОСОБА_2 , спілкується з дітьми, надсилає вітальні листівки. ОСОБА_2 має почуття кохання до ОСОБА_1 та їх спільних дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу. ОСОБА_2 також зазначає, що розірвання шлюбу негативно вплине на психо-емоційний стан їх спільних дітей. У зв`язку з цим у відзиві на позовну заяву відповідач, прохаючи відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначила, що розірвання шлюбу призведе до порушення її прав як дружини, а також прав їх спільних дітей.

Суд звертає увагу, що дана справа є малозначною, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, не потребує значного обсягу часу для проведення судового розгляду, характеризується наявністю усталеної судової практики.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 мала достатньо часу для висловлення власної позиції щодо пред`явлених позовних вимог, що і зробила, подавши відзив на позовну заяву. Крім того, відповідач ОСОБА_2 мала достатньо часу між судовими засіданнями, що відкладалися за її клопотанням, для реалізації власного бажання прибуття в судове засідання та надання особистих пояснень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює "право на суд", право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії учасників справи.

Суд звертає увагу, що відповідачем двічі було подано клопотання про відкладення судового розгляду. Вказані клопотання обґрунтовані тими самими обставинами (перебуванням в іншому місті) і не містять будь-якого документального підтвердження того, що ці обставини мають об`єктивний та непереборний характер, що позбавляє відповідача з`явитися до суду у визначений час та місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, враховуючи подане стороною позивача клопотання про проведення судового розгляду за відсутності позивача та представника, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 31.05.2024 року (а.с. 7) судом встановлено, що 18.09.2010 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ), було зареєстровано шлюб, про що Виконавчим комітетом Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 4.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 31.05.2024 року (а.с. 8), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 31.05.2024 року).

Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду в межах цивільної справи № 363/5150/24 за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ від 09.10.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільних дітей. Вказане спростовує доводи відповідача щодо того, що сторони самостійно та добровільно постійно вирішують питання утримання спільних дітей.

Долучені до відзиву роздруківки електронного листування начебто між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд не сприймає як суттєві, оскільки з вказаних роздруківок неможливо однозначно ідентифікувати осіб, між якими велося електронне листування, а саме електронне листування, надане суду для ознайомлення, закінчується у квітні 2024 року. У той же час, позов був поданий до суду у серпні 2024 року, що свідчить про зміну обставин, які відображені у переписці.

За результатами дослідження матеріалів справи судом встановлено, що спільне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося через відсутність порозуміння, різницю поглядів на вирішення сімейних проблем, що у свою чергу призвело до постійних сварок, небажання розуміти один одного, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони мають окремі бюджети та власне життя, проживають окремо. Таким чином, шлюб та сімейні відносини між ними продовжують існувати лише формально. Вжиті заходи щодо примирення сторін не дали жодного результату, примирення не відбулось.

Судом встановлено, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що має істотне значення. Оскільки примушування до перебування у шлюбі не допускається, а відтак, за наявності стійкого наміру позивача розірвати шлюб, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.105, 110, 112, 115 СК України, суддя -

В И Р І Ш И В:

Цивільний ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18.09.2010 року Виконавчим комітетом Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 4, між громадянами України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ), - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Головуючий суддя О.В. Рукас