Справа № 727/3271/24
Провадження № 2/727/894/24
24 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:
головуючий суддя Слободян Г.М.
секретар судового засідання Вакарчук Т.Р.
Короткий зміст позову.
Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 70 350,00 грн.
Представник позивача - Гайова А.С., яка діє за довіреністю, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що 01.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» було подано заявку на отримання кредиту. Посилається на те, що на підставі вказаної заяви між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 3594346 та перераховано відповідачу на картковий рахунок кредитні кошти в сумі 15 000 грн. Зазначає, що відповідач була ознайомлена з правилами кредитування і взяла на себе зобов`язання їх виконувати. Вказує на те, що в подальшому ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 70 350,00 грн., яку позивач ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з відповідачки на його користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження.
Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» за довіреністю, у порядку передоручення Карпенко Ю.Г., у судове засідання не з`явилася, однак на електронну адресу суду скерувала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки до суду не надала.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Положеннями ст.280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідатиме вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне.
Статтею 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Досліджені судом докази та застосовані норми права.
Судом встановлено, що 01.06.2021 р. в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_2 було подано заявку на отримання кредиту № 3594346 (а.с.15).
Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідачка підтвердила прийняття умов кредитного договору № 3594346 від 01.06.2021 р.
Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом.
Таким чином, відповідачка уклала договір про споживчий кредит №3594346 від 01.06.2021 р. з ТзОВ «Мілоан» до якого було надано установлений графік платежів за цим договором (а.с.19-24), та на підставі платіжного доручення №47688431 від 01.06.2021 року (а.с.30), ОСОБА_1 , були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000,00 грн.
Проте, відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст. 527 Цивільного кодексу України.
Керуючись нормами ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №3594346 від 01.06.2021 р. на користь ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача (а.с.37-43, 51-58).
Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 70 350,00 грн., із яких:
- заборгованість за тілом кредиту становить 15 000, 00 грн.;
- заборгованість за відсотками становить 52 500, 00 грн.;
- заборгованість за комісійними винагородами становить 2850,00 грн. (а.с.11).
У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 512 Цивільного кодексу України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом.
Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості врегулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У зв`язку з істотними порушеннями відповідачкою умов Кредитного договору та керуючись ст. 512, 514, 516 ЦК України, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідачки ОСОБА_1 , зазначену в кредитному договорі, направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору (а.с.25).
Однак, ОСОБА_1 не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Що стосується витрат понесених позивачем на правничу допомогу.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Нормами ЦПК України передбачено, що кожна із сторін судового процесу має право на професійну правничу допомогу.
В силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Судом встановлено, що позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до АДВОКАТСЬКОГО БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» задля отримання професійної допомоги для можливості правильного формування та подання процесуальних документів до суду, що підтверджується договором №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року (а.с.32-36), згідно п.4.9 Договору №42649746 витрати на правову допомогу складають 6 000,00 грн., що також підтверджується актом про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 20.02.2024 року (а.с.10, 16-18).
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 взяті перед ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язання, встановлені кредитним договором №3594346 від 01.06.2021 р., у розмірі 70 350,00 грн., добровільно не виконано і заборгованість за кредитом не сплачена, з урахуванням наведених вимог закону, слід стягнути з останньої на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість у розмірі 70 350,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 52 500,00 грн. (за період з 13.09.2021 року по 20.02.2024 року); заборгованості за комісійними винагородами становить 2850,00 грн.
Разом з цим, згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджуються квитанцією №1029-7750-4261-3311 від 28.03.2024 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 141, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Винести заочне рішення по справі.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 ; третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно спору ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24.04.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.