КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9018/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач: Слюсар Т.А.

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року про повернення позовної заяви у складі судді Волошина В.О.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 05 березня 2024 року адвокат Мамаєв Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 яким затверджено "Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року (з наступними змінами і доповненнями)" не є регуляторним актом, а носить виключно рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер, оскільки його прийнятті не підлягає застосуванню процедура прийняття актів, визначена Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"

Вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами які фактично посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги є ордер, договір та доручення.

Вказує, що до матеріалів справи представником позивача було надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Крім того звертає увагу на відсутність припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю, й про це не внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

До апеляційного суду поступило клопотання адвоката Мамаєва Д.Ю. про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Між тим колегія суддів підстав до його задоволення не вбачає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення сторін, в той час як питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом лише з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції в межах апеляційного провадження не проводиться встановлення обставин справи і фактів, а також не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи за участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на те, що на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 адвокатом Мамаєвим Д.Ю. надано ордер АА № 0035392 на надання правничої (правової) допомоги від 20 листопада 2023 року. Проте, перевіривши вказаний ордер, судом першої інстанції було встановлено, що він не відповідає типовій формі ордера, зокрема на його фоновій частині відсутній захисний малюнок, а також відсутній реквізит "Назва організації" - Національна асоціація адвокатів України, які наявні у зразках ордерів на офіційній веб-сторінці Національної асоціації адвокатів України.

З урахуванням зазначено суду першої інстанції прийшов до висновку, що поданий по справі позов не відповідає вимогам п. 1 ч. 4 статті 185 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до частини першої-другої статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Звертаючись до суду з позовом на підтвердження повноважень представником позивача адвокатом Мамаєвим Д.Ю. до позовної заяви було долучено, ордер та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону в день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежується віком особи та є безстроковим.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Стаття 32 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатом Мамаєвим Д.Ю. до позовної заяви було надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Підставою є рішення Ради адвокатів міста Києва від 14.06.2018 року № 14.

За відсутності доказів припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю, не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України про це не може слугувати достатньою підставою для сумніву щодо права вказаної особи здійснювати адвокатську діяльність.

За приписами частини першої статті 185 ЦПК України, у разі, якщо до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано документ, що підтверджує повноваження представника позивача, суддя залишає позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд першої інстанції на зазначене вище увагу не звернув у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18)

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Аналізуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Мамаєва Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року- скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мамаєва Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: