ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3150/23

Провадження № 22-ц/4820/1144/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Ярмолюка О. І.,

секретар судового засідання Дияк Я. А.,

з участю: представника відповідача Антал Л. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року (суддя Семенюк В. В., повне судове рішення складено 28.03.2024) у справі за позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що працювала на посаді лікаря ветеринарної медицини І категорії Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби на ринку міста Кам`янець-Подільський. Загальний стаж трудової діяльності становить понад 20 років. На підставі наказу № 31-к від 27.03.2023 звільнена з роботи з 31.03.2023 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним. Роботодавець не запропонував їй вакантні посади, не запитував згоду профспілкового комітету на звільнення. Вважає, що мала переважне право на залишення на роботі, оскільки має більший безперервний стаж роботи в установі, самостійного виховує сина, який є особою з інвалідністю, інших працюючих членів сім`ї із самостійним заробітком немає. У зв`язку із незаконним звільненням з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 358,22 грн середньоденної заробітної плати. Крім того, діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, так як перенесла душевні страждання, докладала додаткові зусилля для організації життя.

Тому позивачка просила поновити її на роботі на посаді лікаря ветеринарної медицини І категорії Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби на ринку міста Кам`янець-Подільський з 31.03.2023, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.03.2023 до дня поновлення на роботі з розрахунку 358,22 грн середньоденної заробітної плати та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року з урахуванням ухвал Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2024 року, 01 квітня 2024 року та 02 травня 2024 року про виправлення описок позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 на роботі в Кам`янець-Подільській районній державній лабораторії Держпродспоживслужби на посаді лікаря ветеринарної медицини І категорії лабораторії ВСЕ на ринку міста Кам`янець-Подільський. Стягнуто з Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90271,44 грн з обов`язковим утриманням податків та інших обов`язкових платежів і моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 7522,62 грн та поновлення на роботі.

Кам`янець-Подільської районна державна лабораторія Держпродспоживслужби, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Позивачка не надала доказів того, що вона є одинокою матір`ю, що батько її сина не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу з підтвердженням факту того, що батько дитини не бере участі у вихованні дитини. Крім того, суд безпідставно стягнув на користь позивачки судовий збір у розмірі 1073,60 грн, оскільки вона його не сплачувала, будучи звільненою від сплати судового збору.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримала.

Позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з відповідачем і працювала на посаді лікаря ветеринарної медицини І категорії (а.с. 10-11, 104-105).

Наказом № 34 від 13.01.2023 ГУ Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про граничну штатну чисельність працівників державних установ, що віднесені до сфери управління Держпродспоживслужби та підпорядкованих ГУ Держпродспоживслужби в Хмельницькій області» передбачено врахувати граничну штатну чисельність працівників державних установ, що віднесені до сфери управління Держпродспоживслужби, а саме в Кам`янець-Подільській районній державній лабораторії до 25 штатних одиниць (а.с. 15).

25.01.2023 був виданий наказ № 14-к щодо скорочення чисельного штату працівників Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби.

27.01.2023 ОСОБА_2 попереджено про скорочення посади і наступне звільнення з посади після закінчення двомісячного терміну на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 16).

Відповідно до актів від 27.01.2023 ОСОБА_2 відмовилася ознайомитися із наказом про скорочення штатної чисельності працівників установи від 25.01.2023 № 14-к, із листом-попередженням від 27.01.2023 та засвідчити факт ознайомлення особистим підписом. Текст наказу та листа-попередження ОСОБА_2 був зачитаний уголос у присутності свідків, а саме: заступника директора ОСОБА_3 , завідуючої лабораторії ВСЕ на ринку м. Кам`янця-Подільського ОСОБА_4 , провідного лікаря ветеринарної медицини лабораторії ВСЕ на ринку м. Кам`янець-Подільський ОСОБА_5 , бухгалтера 1 категорії ОСОБА_6 (а.с. 35-36).

На підставі наказу № 31-к від 27.03.2023 позивачка звільнена з роботи з 31.03.2023 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 17).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що не допускається звільнення одиноких матерів при наявності дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи.

Трудове законодавство України містить комплекс правових норм, які спрямовані на забезпечення прав жінок у сфері праці, метою яких є недопущення їх обмежень у зв`язку з необхідністю поєднувати виконання певної трудової функції з материнством.

Частиною 3 статті 184 КЗпП України передбачено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» одинока мати - це жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства», статтею 2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», статтею 6 СК України дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно із законом, застосованого до неї, вона не набуває прав повнолітньої особи раніше.

За змістом статей 18-1 - 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одинокою матір`ю є особа, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, виховує дитину без батька. Цей статус за одинокою матір`ю зберігається і у тому разі, коли вона уклала шлюб не з батьком дитини за умови, якщо діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдову, іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 299/2388/16-ц зазначив, що основним критерієм при визначенні статусу одинокої матері є виховання та утримання дитини без участі батька. Отже, для підтвердження права на зазначену пільгу в цьому випадку позивачем має бути пред`явлений будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений у встановленому порядку документ, у якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі одного з батьків у вихованні дитини.

Позивачка не надала доказів на підтвердження своїх доводів про те, що вона є одинокою матір`ю, яка самостійно виховує та утримує дитину з інвалідністю.

Копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , посвідчення про інвалідність ОСОБА_7 з дитинства не можуть бути визнанні належними і достатніми доказами на підтвердження вказаної обставини.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є одинокою матір`ю і на неї поширюються гарантії дотримання трудових прав, визначені частиною 3 статті 184 КЗпП України.

Статтею 36 КЗпП України визначено підстави припинення трудового договору. Пунктом 4 частини 1 цієї статті передбачено, що підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41).

Згідно з пунктом 1 частини 1 і частиною 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина 1 статті 42 КЗпП України).

В силу частин 1-3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до матеріалів справи у Кам`янець-Подільській районній державній лабораторії Держпродспоживслужби мало місце скорочення штату працівників.

Про наступне звільнення ОСОБА_2 була попереджена за два місяці відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України.

За змістом довідки № 127 від 30.05.2023 у Кам`янець-Подільській районній державній лабораторії Держпродспоживслужби у період з 25.01.2023 по 01.04.2023 вакантні посади були відсутні (а.с. 61).

При вирішенні питання про скорочення посади лікаря ветеринарної медицини І категорії роботодавець дослідив питання переважного права на залишенні на роботі і установив, що лікар ветеринарної медицини І категорії ОСОБА_10 має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Для визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

Згідно з довідкою про кваліфікацію та продуктивність праці лікарів ветеринарної медицини І категорії за перший квартал 2023 року по лабораторії ВСЕ на ринках м. Кам?янець-Подільський Кам?янець-Подільської районної державної лабораторії ДПСС лікар ветеринарної медицини І категорії ОСОБА_10 обіймає посаду на дільниці № 5, проводить відбір зразків, підготовку їх до проведення досліджень та безпосереднє дослідження зразків м?яса та м?ясопродуктів, риби та рибопродуктів, птиці, кролів, нутрій, яєць, меду з подальшою видачею експертних висновків та фіскальних чеків. Згідно з наказом директора РДЛ за ОСОБА_10 закріплений касовий апарат, ведення книги обліку розрахункових операцій та касових звітів на цій дільниці. Завдяки продуктивній роботі лікаря ветеринарної медицини І категорії ОСОБА_10 за перший квартал 2023 року дільниця № 5 заробила 45706,39 грн. Відповідно до посадової інструкції провідного лікаря ветеринарної медицини дільниці № 4 ОСОБА_11 в період його відсутності (відпустки, хвороби, виробничої необхідності) його обов?язки покладаються на ОСОБА_10 .

Лікар ветеринарної медицини І категорії ОСОБА_2 обіймала посаду на дільниці № НОМЕР_1 , самостійно не допускалась до проведення відбору зразків та проведення досліджень продукції рослинного та тваринного походження в зв?язку з відмовою від ознайомлення та підписом посадової інструкції згідно акредитації ДСТУ EN ISO /ЕС 17025:2019 від 22.09.2022. Проводила дослідження м?яса (трихінелоскопія, проба варки), відбір та дослідження продуктів рослинного походження, яєць лише за участі лаборанта ветеринарної медицини та під наглядом провідного лікаря дільниці № 3 і зав. лабораторією ВСЕ. Видачу фіскальних чеків проводив провідний лікар дільниці ОСОБА_5 та зав. лабораторією ВСЕ ОСОБА_4 . За участі лікаря ветеринарної медицини І категорії ОСОБА_2 за І квартал 2023 року дільниця заробила 23620,82 грн (а.с. 62).

Відповідно до наказу № 61-в від 25.10.2022 лікарю ветеринарної медицини І категорії лабораторії ВСЕ на ринку м. Кам`янець-Подільський ОСОБА_2 була оголошена догана та попереджено про службову невідповідність (а.с. 63).

Визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року у справі № 607/18097/19, який апеляційний суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України.

Посилання позивачки на більш тривалий безперервний стаж роботи в установі, що дає переважне право для залишення на роботі, не заслуговує на увагу, оскільки на підставі частини 2 статті 42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації виключно при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Щодо твердження ОСОБА_2 про порушення порядку звільнення у зв`язку з відсутністю попередньої згоди профспілкового комітету, то згідно з частиною 2 статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в період дії воєнного стану норми статті 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

З огляду на викладене звільнення позивачки проведено роботодавцем відповідно до норм трудового законодавства і підстав для поновлення її на роботі немає.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (частина 1 статті 237-1 КЗпП України).

Вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, завданої порушенням трудового законодавства, є похідними від вимог про поновлення на роботі. Відповідно підстав для їх задоволення також немає.

З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

На підставі частин 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат. Документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог потрібно стягнути на його користь із ОСОБА_2 у сумі 68,50 грн (вимога про стягнення моральної шкоди) та компенсувати за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, у сумі 3152,30 грн (вимоги про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Кам`янець-Подільської районної державної лабораторії Держпродспоживслужби (місцезнаходження вулиця Шевченка, 119, місто Дунаївці, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область ІК ) судовий збір у сумі 68,50 грн (шістдесят вісім грн 50 коп.).

Компенсувати Кам`янець-Подільській районній державній лабораторії Держпродспоживслужби за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у сумі 3152,30 грн (три тисячі сто п`ятдесят дві грн 30 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 червня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

О. І. Ярмолюк