УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши заяву керівника Звягельської окружної прокуратури про забезпечення позову в справі за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук Марина Степанівна, про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2024 року керівник Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., в якій просить: визнати недійсним договір дарування 1/2 частки квартири від 08 січня 2024 року №41, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №53224040 від 08 січня 2024 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71034882 від 08 січня 2024 року); скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , набутої на підставі договору дарування 1/2 частки квартири від 08 січня 2024 року №41, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С., про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №53224040 від 08 січня 2024 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71034882 від 08 січня 2024 року).

Одночасно подано заяву про забезпечення позову, в якій керівник Звягельської окружної прокуратури просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 частку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71034882 від 08 січня 2024 року).

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Звягельського РВП ГУНП Житомирської області перебувало кримінальне провадження №0000039 від 28 липня 2020 року. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що директор ТОВ «ГОЛДЕН ПРЕМІУМ БУД» ОСОБА_1 , за попередньою змовою групою осіб, заволодів частиною належних АТ «Укртранснафта» коштів в особливо великих розмірах, що призначались на виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва «Капітальний ремонт об`єктів НПС «Чижівка» з приведенням їх до належного технічного стану», а також вніс завідомо неправдиві відомості до актів виконаних робіт форми КБ-2в, підсумкових відомостей ресурсів до них та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-З, у яких містились відомості про завідомо завищені ціни на будівельні матеріали (вироби).

За наслідками досудового розслідування 04 січня 2024 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Враховуючи те, що санкція статті ч. 5 ст. 191 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий за погодженням з прокурором 09.01.2024 звернувся до слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду з клопотанням про арешт належної підозрюваному 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12 січня 2024 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено у повному обсязі, оскільки на момент винесення рішення 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відчужена матері підозрюваного ОСОБА_2 та йому не належить.

У подальшому з`ясовано, що 08 січня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування 1/2 частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мельничук М.С.

У свою чергу, 15 червня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366 КК України.

Санкція статті ч. 4 ст. 190 КК України, за якою ОСОБА_1 повідомлено про нову підозру, рівно як ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Підставою звернення прокурора до суду з позовом є дії ОСОБА_1 щодо відчуження нерухомого майна, шляхом укладення оспорюваного договору з метою уникнення можливої конфіскації наявного у нього нерухомого майна, тому невжиття заходів забезпечення цього позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист державних інтересів. При цьому, у разі укладення ОСОБА_2 будь-яких правочинів щодо відчуження нерухомого майна, що є предметом договору, недійсність яких є предметом позовних вимог, буде знівельоване значення судового рішення у випадку задоволення даного позову та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення такого майна. З метою недопущення вчинення ОСОБА_2 вказаних дій, необхідним, доцільним та співмірним позовним вимогам та предмету позову є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: 1/2 частки житлової квартири АДРЕСА_2 (номер відомостей про речове право: 53224040), яка була предметом договору дарування 1/2 частки квартири від 08 січня 2024 року №41.

Вивчивши заяву суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , керівник Звягельської окружної прокуратури посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист державних інтересів.

Враховуючи те, що предметом спору є визнання недійсним договору дарування 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності на вказане майно за ОСОБА_2 на підставі оспорюваного договору дарування, з огляду на підстави позову та мотиви заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна.

За таких обставин, оскільки між сторонами дійсно виник спір, а заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом накладення арешту на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву керівника Звягельської окружної прокуратури про забезпечення позову в справі за позовом керівника Звягельської окружної прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Мельничук Марина Степанівна, про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 20 червня 2024 року.

Суддя О.О. Першко