Справа № 134/302/24
Провадження № 22-ц/801/1362/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокуСправа № 134/302/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 адвоката Опольської Н. М. на заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області у складі судді Зарічанського В. Г. від 18 квітня 2024 року,

встановив:

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 через свою представницю адвоката Опольську Н. М. звернулася з цим позовом, за яким просила:

- розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 60;

- визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нею за адресою: АДРЕСА_1 ;

- після розірвання шлюбу її прізвище змінити на дошлюбне ОСОБА_5 .

На обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що їх спільне життя з ОСОБА_2 не склалось, вони припинили фактичні шлюбні відносини. Шлюб носить формальний характер. Вказувала, що у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народися син Те ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_4 , тому вважала необхідним у цьому спорі визначити місце проживання дітей разом із нею.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2024 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 60.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінено на дошлюбне ОСОБА_5 .

Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу вказують на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей суд, з урахуванням обставин справи, норм статей 141, 160, 161 Сімейного кодексу України (далі СК України), прийшов до висновку про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Також з посиланням на положення статті 113 СК України суд першої інстанції відновив дошлюбне прізвище позивачці.

В апеляційній скарзі представниця ОСОБА_1 адвокат Опольська Н. М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2024 року в частині зміни прізвища позивачки змінити на « ОСОБА_7 ».

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалась на те, що відповідно до чинного законодавства особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей позивачкою не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 60.

Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2024 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 60. Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Згідно з частиною першою статті 28 Цивільного кодексу України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвищі залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Диспозитивність визначено серед основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зміст цього принципу розкривається у статті 13 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивачка в своїй позовній заяві просила після ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_5 , то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення цієї вимоги, жодних доводів на обґрунтування неправильності рішення, зокрема в оскарженій частині (чому суд не повинен був задовольняти вимогу, яку заявила сама позивачка), апеляційна скарга не містить.

Фактично поданням цієї скарги позивачка намагається усунути власну помилку щодо формулювання позовних вимог.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 адвоката Опольської Н. М. залишити без задоволення, а заочне рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: Т. Б. Сало

Т. М. Шемета