ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2024 року м. Чернівці

провадження №22-ц/822/280/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Факас А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 лютого 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення.

Просила визнати незаконним та скасувати п.п. 4.1, 5, 5.1 рішення Чернівецької міської ради №667 від 21.12.2021, якими затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки у власність.

Разом з цим, представник позивача звернулась до суду з клопотанням про призначення земельно-технічної експертизи.

Вказувала, що в матеріалах інвентарної справи міститься план земельної ділянки 1953 року, з якого вбачається, що на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні тодішніх землекористувачів будинковолодіння № НОМЕР_1 розташована, серед іншого, вбиральня літ «Д». Вказана вбиральня міститься в схемі розташування будівель і споруд 2021 року.

Зазначала, що вбиральня літ. «Д» є приватною власністю ОСОБА_1 , однак розташована поза межами приватизованої нею земельної ділянки кадастровий номер :17:001:1232. Згідно наданих стороною позивача до справи кадастрового плану земельної ділянки та копії інженерно-геодезичного вишукування (масштаб 1:500) за адресою АДРЕСА_1 , вбиральня літ. «Д» розташована на земельній ділянці кадастровий номер :17:001:0302, яка передана ОСОБА_3 .

З`ясування питання чи розташоване приватне майно ОСОБА_1 на спірних земельних ділянках є важливим для встановлення законності прийнятого міською радою рішення, а тому просила призначити земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

1. Чи розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме вбиральня літ. «Д» на земельній ділянці кадастровий номер :17:001:0302 за адресою АДРЕСА_2 ?

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 лютого 2024 року клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи задоволено.

На вирішення експертизи поставлено питання:

1. Чи розташоване нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а саме вбиральня літ. «Д» на земельній ділянці кадастровий номер :17:001:0302 за адресою АДРЕСА_2 ?

Проведення судової земельно-технічної експертизи доручено Чернівецькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції (юридична адреса: 58000, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194-Б).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та надання заздалегідь неправдивого висновку за ст.ст.384, 385 КК України.

Витрати по оплаті судової земельно-технічної експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .

Надано в розпорядження експерта на час проведення експертизи матеріали цивільної справи №727/2374/23.

Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 лютого 2024 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада зазначає, що прийнята судом ухвала про проведення судової земельно - технічної експертизи суперечить самому характеру поставленого до експерта запитання, отже не відповідає вимогам п.п. 1.2.2 п.1.2 розділу І Інструкції призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Клопотання про призначення експертизи представником позивача подано на стадії розгляду справи по суті, тобто з пропущенням строку для її заявлення, тому відповідно до положень частини 2 статті 222 ЦПК України має бути залишеним без розгляду. Також апелянт звертає увагу суду на те, що питання розташування вбиральні літ «Д», яка є спорудою і приналежна відноситься до житлового будинку АДРЕСА_1 , було предметом розгляду у судових засіданнях, були надані відповідні документи та пояснення, які спростовують позовну позицію.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_6 подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення.

Представник позивача звернулась до суду з клопотанням про призначення земельно-технічної експертизи.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина друга статті 116 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

При цьому неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що у справі, яка переглядається, позивач просила визнати незаконними та скасувати п.п.4.1., 5,5.1 рішення Чернівецької міської ради №667 від 21 грудня 2021 року, якими затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельні ділянки у власність.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 09.05.2023 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до розгляду. Клопотання про призначення експертизи було заявлено представником позивача 01.02.2024 року на стадії судового розгляду. При цьому, в клопотанні зазначено, що заявлення такого клопотання раніше не було можливим, оскільки позивачу не було відомо про зміст архівної інвентарної справи.

Відповідно до частини другої, четвертої, восьмої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто закріплення нормами ЦПК України строку на подання доказів дозволяє вже на початку судового провадження визначитися із тактикою та стратегією ведення процесу, спрогнозувати поведінку свого процесуального опонента, визначитися із фактами, які не потребують доказування тощо.

Згідно з частинами першою, другою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

У статті 222 ЦПК України визначено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Отже, зібрання відповідних доказів здійснюється до закінчення підготовчого засідання. У разі якщо учасник справи пропустив такий строк, він має право на його поновлення, якщо наддасть докази неможливості їх подання у передбачені процесуальним законодавством строки з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як передбачено частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, наведеними нормами ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції після початку розгляду справи по суті розглядає по справі заяви чи клопотання лише в тих випадках, коли такі заяви чи клопотання не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та в разі якщо відсутні поважні причини, з яких ці клопотання не були заявлені в підготовчому судовому засіданні, залишає такі клопотання без розгляду.

Таким чином за нормами ЦПК України вирішення клопотань сторони, в тому числі і про призначення експертизи, після початку розгляду справи по суті можливо лише за наявності поважних причин, з яких ці клопотання не були заявлені в підготовчому судовому засідання.

Питання щодо поновлення строку на подання клопотання про призначення експертизи суд першої інстанції не вирішував, отже судом призначено експертизу з порушенням норм процесуального права.

Суд повинен дати оцінку доводам щодо наявності поважних причин неподання клопотання про призначення експертизи у підготовчому засіданні та вирішити питання щодо поновлення строку.

Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист.

Однак, задовольняючи клопотання та призначаючи експертизу на стадії судового розгляду, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, не вирішив питання щодо поновлення строку для заявлення такого клопотання, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції та вирішення зазначеного питання.

Суд має сприяти у вирішенні спору, однак, порушення вимог ЦПК є неприпустимим.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 лютого 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак