РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 293/1477/24

Провадження № 2/293/615/2024

19 грудня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за договором позики № 76582233 від 23.07.2023 в розмірі 36 000 грн, з яких:

9 000 грн загальна заборгованість по тілу кредиту;

27 000 грн - загальна заборгованість по відсотках.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору позики № 76582233 від 23.07.2023.

14.10.2024 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до виконавчого органу Черняхівської селищної ради з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

21.10.2024 на адресу суду від Черняхівської селищної ради надійшов лист, згідно якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 24.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 20.11.2024

Ухвалою від 20.11.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 24.10.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 19.12.2024.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ОСОБА_1 (відповідач) умов договору позики №76582233 від 23.07.2023, укладеного між відповідачем та ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів", внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, що становить 36 000 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 000 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач вказує, що 14.06.2021 на підставі договору факторингу №14/06/21 укладеного між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі позивач, ТОВ "ФК "ЄАПБ"), та відповідно до реєстру боржників №14 від 25.01.2024 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №76582233 від 23.07.2023 у розмірі 36 000 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 27 000 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач зазначає, що всупереч умов договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання та заборгованість за договором позики не погасила ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем.

З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив, у прохальній частині позову (а.с.3 зворотна сторона), просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. Також просить у разі неявки відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

Відповідач у судове засідання від 19.12.2024 не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча і була своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 41,50).

Одночасно суд здійснив виклик відповідача в судове засідання від 19.12.2024, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 47)

Така неявка в судове засідання належим чином повідомленого відповідача є повторною.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 19.12.2024.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

23.07.2023 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів " та ОСОБА_1 (відповідач) укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76582233 (а.с.6) у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно із умовами договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальнака на умовах строковості, звортності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 договору).

Сторони узгодили суму позики - 9000 грн, строк позики - 30 днів, процентну ставку 2,5 % (фіксована), із зазначенням поточного рахунку для зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця (п.п.2.1-2.3 договору).

Відповідно до визначеного у договорі графіку повернення позики визначено, що датою надання позики є 23.07.2023, датою повернення позики 22.08.2023/знижена процентна ставка відповідно до умов програми лояльності 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою, що не застосовується в період воєнного стану - 2,70%, пеня %/день (не застосовується у період воєнного стану) 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 90465,53%, орієнтовна загальна вартість позики, у грн - 15750,00 грн (п.2.3 договору).

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договром про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору позики №76582233 від 23.07.2023 визначено термін кредитування, розмір загальної вартості кредиту, реальну річну процентну ставку та проценти за користування кредитом (а.с.8).

14.06.2021 між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги за кредитними договорами ТОВ " 1Безпечне агенство необхідних кредитів" (а.с.8-9).

Відповідно до додаткової угоди від 28.07.2021 №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти такий пункт у новій редакції, а саме обов`язок клієнта про повідомлення боржників про відступлення прав права вимоги…» (а.с.10)

Відповідно до додаткової угоди від 25.01.2024 №16 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 сторони договору факторингу визначили цією додатковою угодою загальну суму прав вимоги, що відступається згідно, зокрема, реєстру боржників №14 від 25.01.2024 без зазначення суми у гривнях та у відсотках стосовно ціни продажу від основної суми заборгованості (тіло кредиту), які фактор сплачує клієнту згідно реєстру боржників №14 від 25.01.2024, що становить у гривнях без зазначення такої суми у гривнях (а.с.11).

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №14 від 25.01.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" (клієнт) передав, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) прийняв реєстр боржників №14 кількістю 4 582 без зазначення суми заборгованості (а.с.12).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №14 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 76582233 у сумі 36 000 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.13).

Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №76582233 від 23.07.2023 за період з 25.01.2024 по 31.08.2024 становить у сумі 36 000 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.14).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору позики, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у розмірі 36 000 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки, відповідач добровільно не погасила існуючу заборгованість ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором позики № 76582233 від 23.07.2023 особою яка набула таке право відновідно до договору факторингу.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту.

Судом встановлено, що відповідачем укладений договір позики № 76582233 від 23.07.2023.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №76582233 від 23.07.2023, укладеним між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 (відповідач) позивач надав суду:

копію договору позики №76582233 від 23.07.2023 (а.с.5-6), копію таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договром про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору позики № 76582233 від 23.07.2023 (а.с.7); копію договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 укладеного між ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.8-9), копію додаткової угоди від 28.07.2021 №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.10), копію додаткової угоди від 25.01.2024 №16 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.11), копію акту прийому-передачі реєстру боржників №14 від 25.01.2024 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.12), витяг з реєстру боржників №14 від 25.01.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с.13), розрахунок заборгованості договором позики №76582233 від 23.07.2023 (а.с.14), копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" серії А01 №624024 (а.с.15), копію свідоцтв про реєстрацію фінансової установи первісного кредитора ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" та фактора Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.16,18), копію розпорядження від 23.03.2017 №691 Національної комісії, що здійснює державне ругулювання у сфері ринків фінансових послуг про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с.17), копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осоіб-підпприємців та громадських формувань ТОВ "1Безпечне агенство необхідних кредитів" (а.с.19), копію статуту ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» (а.с.21-25), копію протоколу №41 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" від 26.06.2014 щодо прийняття рішення пизначення на посаду генерального директора ТОВ Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.26), копію наказу №ФК125-к від 02.07.2014 про призначення генерального директора ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.27).

Проте, суд уважає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за вказаним договором позики у заявленому розмірі, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підстверджували надання відповідачу кредитних коштів та користування відповідачем кредитними коштами.

Так, наданий Витяг з реєстру боржників за кредитним договором, сформований позивачем від 25.09.2024 без підписів сторін договору факторингу є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за договором позики № 76582233 від 23.07.2023.

Зазначений витяг не підписаний фактором, тому суд не може розцінювати такий витяг як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договорів факторингу.

Таким чином позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, суд ураховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи).

Згідно із умовами договору факторингу визначено документацію, яка передається кредитором та засвідчує права, що передаються, а саме електронні документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, а саме: договір позики; детальні розрахунки заборгованості по договору позики на дату відстушеннй права вимоги; у разі знаходження справи в суді або на стадії виконавчого провадження - судове рішення та, у разі наявності, виконавчий лист чи постанову про відкриття виконавчого провадження, (або документ, яким засвідчується факт подання виконавчого листа до компетентного органу державного виконавчої служби, у разі відсутності по справі, що знаходиться на стадії виконавчого провадження, виконавчого листа чи постанови про відкриття виконавчого провадження).

Тобто, при укладенні договору факторингу позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами.

Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Згідно із указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Відтак, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Проте позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання.

Надані розрахунки заборгованості, сформовані позивачем, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за договором позики.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Суд зауважує, що доданий розрахунок є документом, що складений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає позивач.

Отже, позивач належними та допустими доказами не довів наявність заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі.

Разом з тим, позивач, реалізовуючи свої процесуальні права, не маючи можливості самостійного надання таких доказів з тих чи інших причин, не був позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про витребування від первісного кредитора таких документів, однак з таким клопотанням до суду не звертався.

Окрім того, суд не знаходить підстав вважати, що за договором факторингу відбулась передача права вимоги до відповідача, оскільки із наданого позивачем договору факторингу, додаткових угод до такого договору, та відповідно акту прийому - передачі реєстру боржників відсутні будь-які відомості про відповідача ОСОБА_1 , а витяг з реєстру прав вимог виготовлений самим позивачем.

Наданий акт пийому передачі та додаткова угода №16 взгалі не містять відповідної інформації про боржників, зокрема кількості боржників, суми заборгованості прав вимоги.

Суд вказує, що такими доказами могли бути підписані сторонами та завірені печатками відповідні реєстри прав вимог, до яких внесена вимога до ОСОБА_1 за договором позики, а також акт приймання-передачі з реєстру прав вимог із зазначенням відповідної інформації, однак вказані документи не були надані позивачем до суду з повною належною інформацією.

Зокрема, як і докази того, що відступлення права грошової вимоги факторові (позивачу) справді мало місце, тобто відбулось реальне виконання договору факторингу.

При цьому суд зважає на те, що саме позивач володіє такою інформацією та безпосередньо мав можливість надати її суду та/або заявити клопотання про її витребування.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обгрунтованість заявлених вимог як відносно наявної у відповідача заборгованості за договром позики так і набуття прав вимоги за таким договором.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13,79,81,91,141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволені позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"(адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри 30, м.Київ, 01032, адреса для листування: вул. Лісова 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 007400 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Людмила ЛОСЬ