"18" грудня 2024 р.
Справа № 642/5084/24
Провадження № 2/642/1460/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

представника позивача Дробчак Л.В.,

представника відповідача Громова О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дробчак Людмила Володимирівна, до Харківської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини,

встановив:

Заявниця звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 20.08.2014 по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Єдиним рідним братом ОСОБА_3 був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Станом на момент подання вказаної позовної заяви, помер рідний брат ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . 20.02.1988 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, внаслідок чого ОСОБА_3 було надано прізвище - ОСОБА_8 . 18.07.1989 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано. Протягом тривалого періоду часу ОСОБА_2 працювала на підприємстві «Фармацевтична компанія «Здоров`я», де з 2004 почала працювати і позивач, ОСОБА_1 . В ході тривалої спільної праці між ними склались гарні та близькі стосунки і ОСОБА_2 було повідомлено ОСОБА_1 , що остання є її неофіційною племінницею по лінії її рідного брата (тобто, ОСОБА_1 є рідною дочкою брата ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , проте останній ніколи не був в офіційному шлюбі із матір`ю ОСОБА_1 та не вказаний батьком в її свідоцтві про народження). Приблизно у 2010 році ОСОБА_2 було запропоновано ОСОБА_1 проживати разом із нею однією сім`єю як тітка та племінниця у її власній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, з 2007 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі та проживала разом із чоловіком і донькою в його квартирі. Проте у 2014 році стосунки між подружжям погіршились, тому ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 разом із дочкою переїхати до неї та жити однією родиною. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15.04.2014 у справі № 660/453/14 шлюб між ОСОБА_1 та її чоловіком було розірвано. На той момент ОСОБА_1 разом із донькою проживали у ОСОБА_2 , а 20.08.2014 остання прописала ОСОБА_1 у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою вони проживали разом до березня 2022 року, а в березні 2022 року, у зв`язку із повномаспггабним воєнним вторгнення російської федерації на територію України, в тому числі на територію Харківської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно евакуювались на територію західної України та починаючи із березня 2022 року останні спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , як внутрішньо-переміщені особи. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . Враховуючи відсутність живих родичів ОСОБА_2 та факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із померлою однією сім`єю більше п`яти років станом на момент її смерті, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 28.11.2023 року № 1215/02-31, було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, з огляду на відсутність родинних зв`язків ОСОБА_1 із померлою. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом для встановлення цього факту в судовому порядку. Як на підстави позовних вимог позивач, окрім факту спільного проживання, послалась також на те, що між нею та ОСОБА_2 існували взаємні права та обов`язки, притаманні сім`ї, зокрема, з серпня 2014 року вони спільно проживають в житлі за однією адресою, зберігають у спільному житлі усі свої речі, сприймають це місця проживання як своє основне; ведуть спільне господарство, спільний побут, здійснюють придбання майна для спільного користування, піклуються один про одного та надають взаємну допомогу; несуть спільні витрати, пов`язані із утримання житлового майна (оплачують комунальні послуги від імені власника квартири, з якою укладено відповідні договори); вказують один одного як довірену особу (члена сім`ї) в деклараціях про вибір лікаря; при укладанні договорів на комунальні послуги ОСОБА_2 вказує ОСОБА_1 в таких договорах як свою племінницю; ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2014 до 15.02.2016 користувалась 50% знижкою з оплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з «Програмою сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2013-2016 роки»; у зв`язку із проживанням її разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , абоненту нараховувалась пільга; починаючи з фактичного моменту спільного проживання (серпень 2014 року), оплата відповідних послуг здійснювалась спільно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 займалась організацією та проведенням поховання ОСОБА_2 . Таким чином, враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Також в позові зазначено, що докази про понесені витрати на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення судом рішення у справі.

Ухвалою суду від 09.09.2024 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано 15-денний строк з моменту отримання цієї ухвали на подання відзиву на позов.

Вказана ухвала отримана відповідачем в Електронний кабінет 09.09.2024 та 16.09.2024 поштовим зв`язком.

В строк, встановлений судом, відповідачем не подано відзиву на позов.

В підготовчому засіданні 09.10.2024 представник відповідача просив поновити йому строк на подання відзиву на позов, що ухвалою суду від 09.10.2024 було залишено без задоволення, підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду.

Подані представником відповідача додаткові письмові пояснення по суті справи від 18.10.2024, 05.11.2024 суд не бере до уваги, враховуючи, що вони подані представником відповідача з порушенням строків і порядку, передбачених ЦПК, для подання відзиву на позов, а також такі поясненнями не є заявою по суті справи, передбаченою для подання відповідачем, згідно ч.2 ст. 174 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити. Також просила суд допитати свідків на підтвердження заявлених вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що позивачем не доведено факт ведення спільного господарства із ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, а в іншому випадку в позовному. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю позивача з померлою необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останньої.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 »), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим від 02.06.1972. (а.с. 27-28, 44 том 1).

Рідним братом ОСОБА_3 був ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим від 04.03.1975, який помер. (а.с. 48 том 1)

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . (а.с. 45, 46 том 1)

20.02.1988 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 20.02.1988, та після укладення шлюбу ОСОБА_3 було надано прізвище - ОСОБА_8 . (а.с. 30 том 1)

18.07.1989 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 18.07.1989 року. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_2 було залишено за собою прізвище - ОСОБА_8 (а.с. 31 том 1)

18.12.2007 ОСОБА_2 придбала житло за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. за №8185. (а.с. 51-56 том 1)

ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 32-34 том 1)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 . (а.с. 67 том 1)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , однак, постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 28.11.2023 № 1215/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, з огляду на відсутність родинних зв`язків ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , відсутність заповіту та інших підстав для закликання її до спадкування.

Як на підставу для спадкування позивач послалась на те, що вона є спадкоємцем 4 черги спадкування, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мала з нею взаємні права та обов`язки, притаманні сім`ї.

Суд вважає доведеним вказаний факт, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі № 1- 8/99 роз`яснив, що до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08.02.2023 року вказав, що «...З метою застосування статті 1264 ЦК України встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного проживання осіб, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне проживання таких осіб в житлі за однією адресою (адресами), збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування один про одного/надання взаємної допомоги тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин...».

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Така позиція зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.09.2020 у справі № 644/5818/18.

Як встановлено судом та вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 , вона з 20.08.2014 була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , а саме за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 57-61 том 1)

Враховуючи, що власником вказаного житла була ОСОБА_2 , реєстрація місця проживання ОСОБА_1 в належному спадкодавцю житлі могла бути проведена лише зі згоди самої власниці, якою є ОСОБА_2 .

Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується також відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 22.03.2016 вих. № 75806/К/20-33-11-01-26, а також відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів від 07.03.2017 вих. № 211315/177/20-30- 08-01-27. (а.с. 83, 84 том 1)

31.07.2018 ОСОБА_2 уклала декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-83ЕХ-НН0Х, в якій місце фактичного проживання вказується адреса: АДРЕСА_1 , а довірена особа у разі настання екстренного випадку визначається самим пацієнтом як ОСОБА_1 . (а.с. 78-79 том 1).

31.07.2018 ОСОБА_1 уклала декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-ТХ29-ЕЗРМ, в якій місце фактичного проживання вказується адреса: АДРЕСА_1 , а довірена особа у разі настання екстренного випадку визначається самим пацієнтом як ОСОБА_2 . (а.с. 80-81 том 1)

Зазначене, на думку суду, свідчить про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довірливих та близьких відносин, взаємних обов`язків з піклування один про одного, а також надання одна одній взаємної допомоги.

Також 16.12.2020 між ОСОБА_2 та КП «Харківводоканал» укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до квартири за адресою АДРЕСА_1 , де в графі відомості про споживачів вказані як власник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як член сім`ї власника - племінниця. (а.с. 90 том 1)

13.09.2021 ОСОБА_1 укладається нова декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-0К25-ННА0, в якій місце фактичного проживання вказується адреса: АДРЕСА_1 , а довірена особа у разі настання екстренного випадку визначається самим пацієнтом як ОСОБА_2 . (а.с. 82 том 1)

Окрім цього, згідно з листом КП «Харківводоканал» від 21.09.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_8 , за період з 01.09.2014 до 15.02.2016 надавались додаткові соціальні гарантії на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 , як працівнику управління праві та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської області. (а.с. 85-86 том 1)

Відповідно до зведеної картки абонента за особовим рахунком НОМЕР_8 за адресою АДРЕСА_1 , дільниця №63 КП «Жилкомсервіс», послуги з вересня 2014 року надавались з розрахунку на 2 особи. (а.с. 87 том 1)

Аналогічно надавались послуги КП «Харківські теплові мережі» з розрахунку на двох осіб. (а.с. 88 том 1)

Згідно з листом КП «Харківські теплові мережі» від 22.09.2023 № 23/55-234, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2014 до 15.02.2016, ОСОБА_1 користувалась 50% знижкою з оплати за користування послугами з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно з «Програмою сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2013-2016 роки». (а.с. 89 том 1)

Вказане підтверджується і даними довідки про нарахування та оплату послуг теплопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_9 за період з січня 2013 року по січень 2016 року, за якою вбачається, що починаючи з вересня 2014 року, у зв`язку із проживанням ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , абоненту нараховувалась пільга. (а.с. 88 том 1)

Спільна оплата ОСОБА_1 та ОСОБА_2 комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій. (а.с. 96 134 том 1)

При цьому, хоча згідно квитанцій про оплату комунальних послуг у період з серпня 2014 року по січень 2022 року, оплата за спожиті комунальні послуги здійснювалась від імені власника квартири - ОСОБА_2 , з якою і були укладені договори про надання комунальних послуг, суд вважає, що наявність у позивача таких квитанцій за вказаний період фактично свідчить про те, що оплата відповідних послуг здійснювалась спільно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 96-117 том 1)

Також судом беруться до уваги копії квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , на підтвердження спільної їх оплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надані позивачем до справи на аркушах 118 134 том 1 (в період життя ОСОБА_2 ), в яких зазначено платником ОСОБА_1 та адреса сплати за надані комунальні послуги вказана АДРЕСА_1 . (а.с. 118-134 том 1)

Відтак, за адресою спільного проживання ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 останні несли спільні витрати, пов`язані з веденням побуту, оплатою комунальних послуг, користувались спільно пільгами на оплату комунальних послуг, що надавались ОСОБА_1 , яка проживала разом з ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що у зв`язку з воєнним вторгненням рф на територію України та проведенням воєнних дій, в тому числі, в м. Харкові, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 виїхали з м.Харкова на захід України, де оформили своє спільне місце проживання як переселенці.

Так, згідно з довідкою від 28.03.2022 №2610-, ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо-переміщена особа з м. Харкова та її фактичним місцем проживання зазначено АДРЕСА_2 . (а.с. 36-38 том 1)

Також за аналогічною адресою ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 отримала статус внутрішньо-переміщеної особи. (а.с. 62, 63, 65 том 1)

З наведеного суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю та спільного піклування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , внаслідок продовження їхнього спільного проживання з березня 2022 року, тобто з моменту вимушеного переїзду на територію Івано-Франківської області як переселенці за однією адресою.

Крім того, як вбачається зі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , остання померла в м. Калуш Івано-Франківської обл. Лікарське свідоцтво про смерть №217 від 23.09.2022 було видано ОСОБА_1 (а.с. 67, 68-69 том 1)

Організацією поховання займалась позивач, ОСОБА_1 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про поховання №2070 від 27.09.2022, копію договору замовлення на організацію поховання від 23.09.2022, де замовником зазначена ОСОБА_1 (а.с. 71-73 том 1)

Окрім цього, судом було допитано в судовому засіданні свідків, які пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивач проживала разом з померлою ОСОБА_2 , але з якого часу їй не відомо.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що їй відомо, що позивач та померла були племінницею та тіткою, проживали вони разом за адресою АДРЕСА_1 , близько 7-8 років. Вона неодноразово бачила їх зранку та ввечері. Про побут їй невідомо.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона часто бувала вдома у позивача та померлої та спілкувалась з ними, вони є сусідами по поверху. Зазначила, що позивач з померлою часто радились про певні покупки, з чого свідок і думала, що це мати і донька.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він був сусідом ОСОБА_2 , з нею він часто спілкувався. Приблизно з 2017 року позивач проживала разом із ОСОБА_2 , остання казала свідку, що ОСОБА_14 є її родичкою.

Відтак, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , близько 7-8 років, та свідки вважали їх родичами.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем, ОСОБА_1 , докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю, наявності у них спільного побуту, спільної оплати комунальних послуг за адресою їх спільного місця проживання, ведення спільного господарства та наявності у них взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї.

Відповідач, в той час, всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цих доказів не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність та задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 20.08.2014 по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1264 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дробчак Людмила Володимирівна, до Харківської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 20.08.2014 по день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.12.2024.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Харківська міська рада, , адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, 7.

Головуючий: