№ 207/465/24
№ 2-о/207/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

за участю

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, та зобов`язати Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №33 від 17 лютого 2023 року, зазначивши в графі батько: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянин України, та змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що у березні 2020 року вона через мережу інтернет познайомилась з ОСОБА_3 . На той час ОСОБА_3 проходив строкову військову службу, а після його повернення додому у червні 2020 року, вони стали зустрічатись і зрозумівши, що покохали один одного, у серпні 2020 року стали проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали необхідні для родини речі, турбувались та піклувались один про одного.

У лютому 2022 року ОСОБА_7 освідчився їй, вони планували весілля, однак, їх плани змінила війна, святкування весілля довелось відмінити, вони домовились, що одружаться після перемоги.

У червні 2022 року вони дізнались про вагітність, а ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї з ОСОБА_8 народився син ОСОБА_9 .

Однак, будучи людьми юридично необізнаними, вона з цивільним чоловіком вважали, що оскільки не перебувають в зареєстрованому шлюбі один з одним, то ОСОБА_7 не може бути записаний батьком дитини, тому 17 лютого 2023 року вона зареєструвала народження сина у Південному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за актовим записом № 33, згідно ст. 135 СК України. Дані про батька дитини внесені в актовий запис про народження з її слів: « ОСОБА_10 ».

Як протягом її вагітності, так і після народження сина, ОСОБА_3 визнавав себе батьком дитини, забрав їх із пологового будинку, піклувався про неї і про дитину, забезпечував всім необхідним для життя.

З моменту створення сім`ї, вони проживали в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який належав батькові ОСОБА_11 . Дідусь також в усьому допомагав їм і опікувався маленьким онуком.

У липні 2023 року ОСОБА_12 був мобілізований у лави ЗСУ, приймав участь у бойових діях, захищаючи суверенітет та незалежність України. Однак, у жовтні 2023 року, вона дізналася, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року, при захисті Батьківщини, ОСОБА_3 загинув у Пологівському районі Запорізької області.

На теперішній час син залишився не тільки без батька, який до останнього дня життя турбувався про родину і забезпечував сім`ю, але й без його матеріальної допомоги, і саме для того, щоб дитина могла отримувати пенсію по втраті годувальника, вона і звертається з даною заявою до суду, бо це єдиний спосіб захисту прав малолітньої дитини.

Нерухомого або рухомого майна на ім`я ОСОБА_3 не зареєстровано, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після його смерті ніхто не звертався, тому її єдина мета встановлення факту батьківства - це визнання батьківства юридично та отримання пенсії для дитини.

У листопаді 2023 року між дитиною ОСОБА_4 та батьком померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , з метою визначення спорідненості, було проведено молекулярно-генетичне дослідження.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичного дослідження №40479 від 06 грудня 2023 року, виданого ТОВ «МАМА ПАПА»: «Ймовірність того, що учасник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком батька учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складає 99,97%».

Вона з сином підтримують родинні зв`язки із батьком її загиблого цивільного чоловіка та іншими родичами. Батько ОСОБА_3 визнає дитину ОСОБА_4 своїм онуком, приймає безпосередню участь у вихованні, а також підтримує її прагнення встановити факт батьківства.

Встановлення факту батьківства необхідно з метою отримання пенсії на дитину з нагоди втрати годувальника, а також для внесення запису про справжнього батька в актові книги та в свідоцтво про народження дитини.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та пояснила, що з ОСОБА_3 вона познайомилася у березні 2020 році, а з серпня 2020 року почали проживати разом у орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, та мали спільний бюджет. В червні 2022 року вона дізналась про вагітність, тоді вони разом з ОСОБА_13 переїхали до його батька ОСОБА_14 та проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї з ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 . Під час пологів ОСОБА_12 весь час перебував з нею, їй робили кесарів розтин і всі дві доби чоловік перебував в лікарні поруч з нею та їх сином. Після пологів вона проживала у своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у неї перша дитина і мати допомагала їй по догляду за дитиною. ОСОБА_3 постійно приходив до неї та до дитини.

В червні 2023 року вони знов переїхали до батька ОСОБА_15 по АДРЕСА_4 .

27 липня 2023 року ОСОБА_3 отримав повістку, а 29 липня 2023 року його забрали на службу. Два місяці він проходив навчання, під час якого приїжджав у відпустку до неї з дитиною. 01 жовтня 2023 року його забрали до Запоріжжя у ІНФОРМАЦІЯ_11, 15 жовтня 2023 року він останній раз приїхав до них, а ІНФОРМАЦІЯ_10 року поїхав і в той же день загинув на фронті.

Заінтересована особа ОСОБА_2 заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримав повістю та пояснив, що його син ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_4 , якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народила ОСОБА_1 . Він надавав слину для проведення молекулярно-генетичної експертизи, яка підтвердила батьківство ОСОБА_3 на 99,97 %. Його син ОСОБА_3 та заявниця ОСОБА_1 жили разом, в тому числі і в його будинку.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано.

Представник заінтересованої особи - Південного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Будь-яких заперечень на заяву не надано.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона є матір`ю заявниці ОСОБА_1 . Вона підтверджує, що ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_3 в березні 2020 року, з серпня 2020 року вони почали проживати разом в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживали приблизно два роки. Потім переїхали до батька ОСОБА_15 - ОСОБА_2 і жили з ним. ІНФОРМАЦІЯ_4 у її доньки з ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 . Під час пологів, та поки ОСОБА_17 знаходилась в лікарні, ОСОБА_3 був з нею і доглядав за нею та дитиною. Після пологів вона забрала доньку до себе, бо це була перша дитина у її донька і донька потребувала допомоги у догляді за дитиною. Кожного дня ОСОБА_3 , до роботи і після роботи приходив до них та проводив час з дитиною. В червні 2023 року донька з зятем знов переїхали до батька ОСОБА_15 - ОСОБА_2 . і жили з ним, а в кінці липня 2023 року ОСОБА_3 мобілізували. Під час відпусток ОСОБА_3 приїжджав до ОСОБА_17 з сином, намагався кожну годину проводити з дитиною. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув на фронті.

Вона впевнена, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , якого народила її донька. За життя ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_9 за свого сина.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він є старшим братом загиблого ОСОБА_3 . Йому відомо, що його брат та заявниця ОСОБА_1 познайомились у 2020 році та приблизно два роки проживали в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, під час вагітності ОСОБА_17 , вони проживали з його батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Після пологів ОСОБА_17 проживала у своїх батьків. В липні 2023 року ОСОБА_3 мобілізували. Коли йому надавали вихідні дні, він в першу чергу їхав до свого сина. За життя ОСОБА_3 визнавав своє батьківство по відношенню до ОСОБА_4 , якого народила ОСОБА_1 , називав його своїм сином, дуже чекав та любив цю дитину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він є рідним братом загиблого ОСОБА_3 . Йому відомо, що його брат та заявниця ОСОБА_1 познайомились у 2020 році та приблизно два роки проживали однією сім`єю в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, коли ОСОБА_1 завагітніла, вони переїхали до їх батька - ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час всієї вагітності жили у батька. Під час пологів ОСОБА_7 брав відпустку та весь час знаходився з ОСОБА_17 в лікарні. Після пологів ОСОБА_17 проживала у своєї матері, а ОСОБА_7 кожного дня приїжджав до них. Підтверджує, що ОСОБА_3 визнавав своє батьківство по відношенню до ОСОБА_4 , якого народила ОСОБА_1 , називав його своїм сином, дуже чекав та любив цю дитину. Коли його мобілізували у червні 2023 року, при кожній можливості він приїздив до сина і ОСОБА_17 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув на фронті.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 (ар.с.9). Матір`ю дитини в свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_10 . Запис про батька вчинено на підставі ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, згідно якого відомості про «Батька» дитини ОСОБА_4 записані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (арк.с. 11).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (ар.с.12).

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кам`янське Дніпропетровської області, що підтверджується наданою копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №9 від 17.02.2023 року із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 вказує на те, що батьком дитини є ОСОБА_3 , з яким вони спільно проживали, вели спільне господарство, виховували дитину, та який фінансово забезпечував її та дитину, про що також надали пояснення свідки та батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо малолітнього ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кам`янське Дніпропетровської області, було встановлено та підтверджується наданою копією результату дослідження №40479 від 06.12.2023 року в підсумках якої зазначено молекулярно-генетичним порівняльним аналізом встановлено, що «Ймовірність того, що учасник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком батька учасника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складає 99,97%».

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідне їй для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу - матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги всі надані суду докази, зокрема показання свідків та близьких родичів загиблого, які узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що усі ці докази достовірно підтверджують факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо її сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Кам`янське Дніпропетровської області.

Керуючись ст.12,13, 76-78, 81, 89, 263-265, 315, 316, 318, 319,352,354ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, проспект Василя Стуса, буд. 2А, Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, вул. Ялтинська, буд. 2 про встановлення факту батьківства, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Зобов`язати Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №33 від 17 лютого 2023 року, зазначивши в графі батько: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська (нині м. Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянин України, та змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 05 березня 2024 року.

Суддя І.М. Юрченко