Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №682/649/24

Провадження №2/377/237/24

18 червня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» через систему «Електронний суд» звернулось до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 32 394,75 грн, яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 32 394,75 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, особливістю якого є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. 1 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану в мобільному додатку. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідачка повністю та безумовно прийняла пропозицію банку та погодилась з тим, що анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 , та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 30 000,00 грн. В зв`язку із порушенням умов договору про надання банківських послуг від 01.06.2020, у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 32 394,75 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 32 394,75 грн, яку, позивач, пославшись на положення статей 525-526, 625,629, 642-644, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідачки на свою користь.

Ухвалою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 8 квітня 2024 року.

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 8 квітня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 1 травня 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 травня 2024 року для розгляду даної справи визначено суддю Бабич Н.С.

Ухвалою судді від 6 травня 2024 року вказану цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 прийнято до провадження, постановлено перейти з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду в порядку загального позовного провадження вказаної цивільної справи та призначено підготовче засідання на 21 травня 2024 року.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 4 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 4 червня 2024 року судовий розгляд справи було відкладено на 18 червня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу; у позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Універсал Банк» та ухвалення заочного рішення.

Відповідачка повторно у призначене судове засідання не прибула без повідомлення причин, про дату, час і місце якого повідомлялась в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, проте згідно з трекінгом поштових відправлень АТ «Укрпошта» рекомендоване поштове відправлення (трек-номер 258), адресоване ОСОБА_1 , повернуто у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою. У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позовну заяву до суду не подала.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 18 червня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що в рамках проекту «Monobank» Акціонерного товариства «Універсал Банк» відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank».

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку у зручному для клієнта місці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що 1 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання (а. с. 47).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (MONOBANK Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що підписуючи цю анкету заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, вона підтвердила отримання примірника договору в мобільному додатку monobank, своє ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення договору та зобов`язався виконувати його умови (п.1 анкети-заяви).

Згідно з п.2 анкети-заяви відповідач просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» НОМЕР_2 у гривні на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 анкети-заяви відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2 % на місяць. Відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а також з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Відповідачка просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку для засвідчення її дій. Також визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини ( у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися з використанням простого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису (п. 6 анкети-заяви).

Згідно з п.9 анкети-заяви усе листування щодо договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банк долучив витяг з Моноправил monobank / Uviversal bank, покрокову інструкцію активації картки Monobank та підписання УЕП Умов і правил, витяг з «Моноправил monobank/ Uviversal Bank», витяг з тарифів банку Чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картка monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а. с. 50-84).

Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 01.06.2020, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 7 листопада 2023 року заборгованість відповідачки за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 32 394,75 грн (а. с. 44-45).

Також позивач надав довідку про розмір встановленого кредитного ліміту від 05.01.2024, де вказано розмір кредитного ліміту : 30 000,00 грн ( а.с.46).

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну, припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( стаття 628 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору ( стаття 638 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За правилом частин четвертої та п`ятої цієї статті пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України « Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 9 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 7 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі №234/7159/20.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , підписавши 1 червня 2020 року анкету-заяву, висловила згоду на отримання банківських послуг, а саме просила відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. В анкеті-заяві сторони погодили право банку на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та порядок сповіщення про це боржника; пільговий період за користування кредитним лімітом, який становить 62 дні, а також те, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка - 3,2 % на місяць.

Суд враховує, що анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 та копія картки платника податку, які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді.

В анкеті-заяві міститься прохання відповідачки відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку.

На підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надав суду також витяг з Моноправил monobank / Uviversal bank, витяг з тарифів банку Чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картка monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача

Проте, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачкою коштів на підставі анкети-заяви та наявність у відповідачки заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає банк.

Так, анкета-заява від 01.06.2020 містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. У вказаній анкеті-заяві не зазначено дані про розмір кредитних коштів.

Водночас, довідка про розмір встановленого кредитного ліміту від 05.01.2024, де вказано розмір кредитного ліміту : 30 000,00 грн, за відсутності доказів щодо руху коштів по рахунку, який просила відкрити відповідачка при підписанні анкети-заяви від 01.06.2020, не є достатньою для підтвердження факту отримання відповідачкою коштів на підставі анкети-заяви.

Крім того, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказав банк у позовній заяві, тому не є належним доказом наявності заборгованості, що узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постановах від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 17 грудня 2021 року у справі №278/2177/15-ц.

Даний розрахунок є документом, створеним самим позивачем, тому за відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, вказана в ньому інформація не може бути доказом наявності заборгованості, яку просить стягнути банк.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або електронній формі.

Водночас, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі та відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських раухнків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

У розрахунку заборгованості вказано, що загальний залишок заборгованості за договором б/н від 01.06.2020, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , станом на 7 листопада 2023 року становить 32 394,75 грн. Проте, будь-яких доказів видачі кредитних коштів, використання відповідачем вказаних коштів та вчинення відповідачем дій, направлених на підвищення (збільшення) кредитного ліміту, позивач не надав. У свою чергу, за відсутності таких доказів, розмір заборгованості за порушення грошового зобов`язання, в сумі 32 394,75 грн не може вважатися доведеним.

Отже, належних доказів на підтвердження обставин щодо заборгованості відповідачки за договором від 01.06.2020 у розмірі 32 394,75 грн матеріали справи не містять.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відсутність у матеріалах справи заяви відповідачки про визнання позову, неподання нею відзиву на позовну заяву із запереченнями проти позовних вимог, безумовно не свідчать про визнання нею обставин, на які посилається позивач, або наявність підстав для визнання судом цих обставин, оскільки саме на позивача згідно з положеннями статей 12, 13 ЦПК України покладається обов`язок доведення таких обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивач не довів розмір виданого відповідачу кредиту, якщо такий був виданий, і заборгованості, яка утворилася.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наведених вище підстав.

Оскільки, підстави для задоволення позову відсутні, то судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на позивача і не підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: вулиця Автозаводська, будинок 54/19, місто Київ.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 18 червня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич