Справа № 758/7828/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 р. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося з позовом до суду і просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року в розмірі 57245,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначив, що 07.08.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №996709218 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. 24.12.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 103 від 13.10.2020 року. 05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 6 від 15.07.2021 року. В подальшому, 06.12.2021 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивач) було укладено Договір факторингу № 06/12/2021-01. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 06.12.2021 року до Договору факторингу № 06/12/2021-01 від 06.12.2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 57245 грн., з яких 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37245,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року, становить 57245 грн. В свою чергу, Позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Незважаючи на це, Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2023 року позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без руху. Позивачу надано 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків.

17.07.2023 року Позивачем усунуто недоліки у встановлений законом строк.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 21.07.2023 року з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник Позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву.

В судове засідання з`явився представник Відповідача, адвокат Титаренко Н.Б., яка заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позову. Дану позицію обґрунтувала тим, що в матеріалах справи відсутні докази отримання права вимоги за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року Позивачем, а також звертала увагу на безпідставне нарахування процентів поза межами строку кредитування, що суперечить сталій судовій практиці.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 07.08.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 996709218.

Відповідно до п.1.1. Договору № 996709218 від 07.08.2020 року Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 20000 грн 00 коп. (двадцять тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Пунктом 1.2 Договору № 996709218 від 07.08.2020 року встановлено, що Кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником. Розмір нарахування процентів визначається п.1.3 або п.1.4 Договору в залежності від виконання позичальником своїх зобов`язань за Договором. Так, відповідно до п.1.3 Договору На період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,26 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, а відповідно до п.1.4 Договору У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений п. 1.2 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 1,70 (одна ціла сім десятих) відсотків від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Товариству різницю між фактично сплаченими процентами за Дисконтною та нарахованою Базовою процентними ставками за весь строк користування Кредитом (від дати отримання Кредиту до фактичної дати його повернення).

Разом з тим, Позивач вказує, що ТОВ «ФК «ЕЙС» є новим кредитором в даному зобов`язанні, виходячи з наступного.

24.12.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 103 від 13.10.2020 року.

05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 996709218 від 07.08.2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 6 від 15.07.2021 року.

В подальшому, 06.12.2021 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивач) було укладено Договір факторингу № 06/12/2021-01. Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 06.12.2021 року до Договору факторингу № 06/12/2021-01 від 06.12.2021 року, до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 57245 грн., з яких 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 37245,00 грн. - сума заборгованості за відсотками

Так, дійсно згідно з ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правовиком (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У Постанові Верховного Суду від 17.01.2020 року у справі №916/2286/16 зазначено наступну правову позицію:

«Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст. 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.».

Пунктом 1.6 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що «Фінансування» - сума коштів, що сплачується Фактором Клієнту за відступлення права вимоги на умовах цього Договору. Фактично, Фінансування є одиничною ціною, а відповідно сума фінансувань - ціною договору факторингу.

Ці тези підтверджуються Розділом 3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, де зазначено в.п.3.1.: «3.1. Визначення та порядок сплати Фінансування: 3.1.1. Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється у кожному Реєстрі права вимог окремо. Розмір фінансування Сторони погоджують шляхом укладення Додаткової угоди. 3.1.2. Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується Фактору одним платежем протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання в Додатковій угоді.»

Однак, у наданому Позивачем договорі факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року не зазначена ціна, за яку відбулося відступлення права вимоги. Крім того Позивачем не надана Додаткова угода до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка б погоджувала розмір Фінансування (Ціну договору). З Витягу з Реєстру прав вимоги, також не можливо достовірно встановити розмір Фінансування, оскільки він наданий неповним.

Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу, який визначає розмір вимог до боржників, яка відступається за Договором факторингу, а отже, не можливо встановити і розмір необхідної оплати новим кредитором відступлення права вимоги за боргом Відповідача.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання факторами своїх зобов`язань за зазначеними договором, а отже, набуття ними прав вимоги.

Також судом при дослідженні доказів встановлено, що відповідно до п.8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. При цьому відповідно до наданих позивачем та наявних в матеріалах справи доказів, відступлення права вимоги за Кредитним договором №996709218 від 07.08.2020 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відбулося 05 серпня 2020 року, тобто після того, як договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року припинив свою дію.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Отже, Позивачем в принципі не доведено факту відступлення права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №996709218 від 07.08.2020 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відповідно, від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», відповідно, та від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача.

За таких обставин, вбачається, що вимоги Позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У позові ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (юридична адреса: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005; );

Відповідач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Н. М. Ларіонова