Справа № 314/975/24
Провадження № 2/314/668/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/975/24 за позовом ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Вільнянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №525, складений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 362563707 від 19.01.2024).

28.02.2024 до Вільнянської нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_1 за довіреністю, для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної контори від 28.02.2024 № 139/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що наданий їй документ, що посвідчує право власності на зазначений вище будинок, - договір купівлі-продажу, зареєстрований Південно-Української Товарною Біржею «Славутич» 23.01.1998, реєстраційний №001744, зареєстрований в ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.02.1998 в книзі 3, номер запису 858, не посвідчений нотаріально, тому є недійсним.

Позивач зазначає, що нотаріус не звернула уваги на той факт, що право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав.

Згідно зі ст. 15 ЗК «Про товарні біржі» від 10.12.1991 не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продажу, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Таким чином, ОСОБА_3 на день своєї смерті був єдиним власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

29.04.2024 до суду надійшла заява голови Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 29.04.2024,у якій він зазначив, що ознайомившись із матеріалами даної справи, Матвіївська сільська рада Запорізького району Запорізької області не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в порядку спадкування, у зв`язку з чим просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Представник позивача адвокат Сашков М. В. 09.05.2024 надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №525, складений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 362563707 від 19.01.2024).

З матеріалів спадкової справи №180/2023, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , вбачається, що інших спадкоємців, окрім позивача, немає.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно з ч.1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормами ст. 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з положень ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Беручи до уваги положення ст. 8 Цивільного кодексу України суд вважає за необхідне врахувати положення частини абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за аналогією щодо того, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи відсутність інших спадкоємців першої черги за законом, окрім позивача, відповідачем по цій позовній заяві є орган місцевого самоврядування Матвіївська сільська рада Запорізького (Вільнянського району) Запорізької області.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Верховним Судом України в п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Зважаючи на те, що позивачем не заявлено про стягнення з відповідача судових витрат, суд залишає за ним суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-80, 259, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Вільнянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.05.2024.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

17.05.2024