Ухвала

23 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 599/19/23

провадження № 61-3457ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пасічник Андрій Зіновійович, на постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пасічник А. З., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, повний текст якої складено 9 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 104 Земельного кодексу України та статті 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року заявник визначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суд не дослідив зібрані у справі докази; розглянув справу за його відсутності, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Так, рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 5 жовтня 2023 року в частині зобов`язання вчинити дії скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову у цій частині.

Заборонено ОСОБА_1 використовувати самостійно чи передавати в користування третім особам житлові та нежитлові приміщення (житлові будинки, будинки садибного типу, гаражі) та будь-які інші споруди, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0326, :03:001:0324, :03:001:0314, :03:001:0325, :03:001:0323, :03:001:0315, :03:001:0316, :03:001:0322, :03:001:0321, :03:001:0319 та :03:001:0320 на АДРЕСА_1 .

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 610,40 грн у відшкодування судового збору.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вивчивши доводи клопотання, касаційний суд дійшов висновку про відмову у зупиненні дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року в частині вирішення позовних вимог щодо зобов`язання вчинити дії, оскільки заявником не обґрунтовано наявність підстав для зупинення виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскільки постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнено 1 610,40 грн у відшкодування судового збору, таке судове рішення передбачає примусове виконання.

Касаційний суд діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, яке не передбачає процесуальної можливості зупинити дію судового рішення, якщо воно підлягає примусовому виконанню, тому підстав для зупинення її дії в частині відшкодування судового збору немає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 431 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пасічник Андрій Зіновійович, на постанову Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Витребувати зі Зборівського районного суду Тернопільської області матеріали цивільної справи № 599/19/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пасічник Андрій Зіновійович, про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська