Справа № 444/445/24
Провадження № 2/444/425/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

04 червня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської державної нотаріальної контори про скасування обтяження - заборони накладеної на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Жовківської державної нотаріальної контори про скасування обтяження - заборони накладеної на житловий будинок, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме - заборону (архівний запис) накладену на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 4363068; підстава обтяження: повідомлення 2, 04.05.1976 року, Львівська обласна контора Будбанку; Об`єкт обтяження: інше, не вказ., склад: ціле, стан: добудоване, статус: житлове; коментар Жовква, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2196832LVOV61, архівна дата 10.07.2000, дата виникнення: 05.05.1976, № реєстра: 220101-351, внутр.№86015F2В28F1232В5С35, коментар: 6-6/76.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.05.2023р. ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отримавши витяг із Єдиного державного реєстру речових прав позивач ОСОБА_1 дізналась, що 17.01.2007 р. за №4363068 реєстратором: Жовківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 2 від 04.05.1976р. Львівської обласної контори Будбанку накладено обтяження (реєстраційний номер 4363068).

Для того щоб дізнатися, що це за обтяження і повідомлення Львівської обласної контори Будбанку, позивачка ОСОБА_1 звернулася до Львівського державного нотаріального архіву. Львівською державною нотаріальною конторою від 30.11.2023р. надано відповідь, що в Реєстрі Нестерівської ДНК для реєстрації заборон, які накладені на будівлі за повідомленням банків про видачу позик за 1974-2001 роки на сторінці 6 запис: - номер нотаріальної дії 6; найменування банку, видавши позику: повідомлення Львівського будбанку №2 від 04.05.1976р. про видачу позики в сумі 700 крб.; прізвище на чиє ім`я та на чию будівлю накладено арешт (заборону) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Згідно з відповіддю Національного банку України від 11.01.2024р., станом на 23.01.2024р. Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію НБУ банку, який став правонаступником Будбанку СРСР. Документи Будбанку СРСР та Львівської обласної контори Будбанку СРСР на архівне зберігання до Національного Банку України не передавались.

В січні 2024 року позивачка ОСОБА_4 зверталась до Жовківської ДНК щодо зняття обтяження, однак їй відмовили в усному порядку, також відмовили у прийнятті заяви. Тому 12.01.2024 року позивач надіслала заяву про зняття обтяження в Жовківську державну нотаріальну контору поштовим зв`язком.

Зважаючи на викладені обставини, позивач не має можливості повною мірою розпоряджатися майном, яке вона успадкувала, а тому її право, як власника порушується. Більше того, їй відмовили у реєстрації місця проживання у належному їй на праві власності будинку через наявність обтяження в Державному реєстрі речових прав.

Позивач посилається на ч. 1 ст. 4 ЦПК України згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст. 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач зазначає, що наявність заборони відчуження накладеної на її майно, порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право вона може лише у судовому порядку. Просить позов задовольнити.

19.02.2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення зазначених в описовій частині ухвали недоліків терміном 10 днів з дня отримання копії ухвали.

07.03.2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду від 19.02.2024 року.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 15.03.2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.04.2024 року.

16.04.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 04.06.2024 року.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити на підставі поданих до суду доказів.

Представник відповідача - Жовківської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув. Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області подала до суду лист, в якому зазначено, що заперечень проти позовних вимог у даній справі нотаріальна контора немає. Дану справу просить розглядати у відсутності представника нотаріальної контори (арк.спр.52).

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено наступні обставини.

Із копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 03.05.2023 року, виданих приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л.В. встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина на яку видані свідоцтва складається із:

- земельної ділянки площею 0,0846 га., кадастровий номер: :01:009:0072, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр. зворот 29);

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається із чотирьох кімнат житловою площею 78,4 кв.м., кухні, підсобного приміщення, чотирьох коридорів, трьох кладових, санвузла, сходової клітки. Загальна площа 169,0 кв.м. При будинку є господарська будівля з літньою кухнею, сарай, вбиральня, споруди (арк.спр.30).

Із відомостей про державну реєстрацію обтяжень встановлено, що 17.01.2007 р. за №4363068 реєстратором: Жовківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення 2 від 04.05.1976р. Львівської обласної контори Будбанку накладено обтяження (реєстраційний номер 4363068); Об`єкт обтяження: інше, не вказ., склад: ціле, стан: добудоване, статус: житлове; коментар Жовква, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2196832LVOV61, архівна дата 10.07.2000, дата виникнення: 05.05.1976, № реєстра: 220101-351, внутр.№86015F2В28F1232В5С35, коментар: 6-6/76 (арк.спр.32).

Також, із відповіді до відповіді Львівського державного нотаріального архіву від 30.11.2023 року встановлено, що в «Реєстрі Нестерівської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон (арештів), які накладені на будівлі за повідомленням банків про видачу позик за 1974-2001 роки» на сторінці 6 запис:

- номер нотаріальної дії №6;

- найменування банку, видавших позику. Дата повідомлення. Повідомлення Львівського будбанку №2 від 4.05.1976 р. про видачу позики в сумі 700 крб.

- дата одержання повідомлення 05.05.1976 р.

- дата накладення заборони 05.05.1976 р.

- прізвище ім`я по батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону) ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Службова відмітка про зняття заборони відчуження (обтяження) в даній справі відсутня. (арк. спр. зворот 33 -34).

Із листа Національного банку України встановлено, що 27.09.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислового-будівельного банку України (далі-Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 09.04.1992 Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України, про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Станом на 23.01.2024 Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Будбанку СРСР. Документи Будбанку СРСР та Львівської обласної контори Будбанку СРСР на архівне зберігання до Національного банку України не передавались (арк.спр. зворот 34-35).

Відповідно до ч. ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018).

Таким чином, обтяження приватного нерухомого майна ОСОБА_1 має бути обґрунтованим, оскільки безпідставне втручання у приватну власність особи, порушує її право на мирне володіння майном.

Згідно з ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Судом у даній справі встановлено, що ліквідацію Промбудбанку України, який був правонаступником Промбудбанку СРСР, а той в свою чергу - правонаступником Будбанку СРСР, було проведено без правонаступництва.

На даний час позивач позбавлена права розпорядитися належним їй майном через наявність обтяження, що порушує право власності позивача на майно.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в обтяженні вищезазначеного майна.

Враховуючи наявність обтяження на майно позивачки, неможливість скасування обтяження в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування обтяження належного їй нерухомого майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як спрямовані на ефективне відновлення її порушених прав, безпідставне обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 порушує її право на мирне володіння належного їй об`єкту нерухомості.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 89, ст. ст. 206, 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати обтяження - заборону (архівний запис) накладену на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 4363068; підстава обтяження: повідомлення 2, 04.05.1976 року, Львівська обласна контора Будбанку; Об`єкт обтяження: інше, не вказ., склад: ціле, стан: добудоване, статус: житлове; коментар Жовква, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник ОСОБА_3 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2196832LVOV61, архівна дата 10.07.2000, дата виникнення: 05.05.1976, № реєстра: 220101-351, внутр.№86015F2В28F1232В5С35, коментар: 6-6/76.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, юридична адреса: 80300, м.Жовква, вул.Воїнів УПА, буд.1, Львівського району Львівської області, .

Повне рішення складено 14 червня 2024 року.

Суддя: Олещук М. М.