Справа № 350/105/24
Номер провадження 2/350/145/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 12 січня 2024 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , який за життя склав заповіт, за умовами якого все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповідав сину ОСОБА_1 .
Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він прийняв у встановлений законодавством строк, однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Позивач в судове засідання не прибув, однак його представник адвокат Ошуст С.Є. спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглядати за відсутності позивача та за його відсутності; не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак спрямував на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю; вказав, що на вказане майно він не претендує, спадщину не приймав, а також йому відомо, що батько склав заповіт на користь брата.
Згідно пункту 1 частини третьої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 16 січня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 8 лютого 2024 року витребувано докази.
Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
Станом на 29 лютого 2024 року до суду надійшли витребувані докази (спадкова справа № 116/2018 заведена після смерті ОСОБА_3 ). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 видане 21 червня 2018 року виконкомом Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області.
За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. (зареєстрований в реєстрі за № 108), яким заповідав все своє майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, яке буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право своєму синові ОСОБА_1 (позивачу по справі).
Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження останнього (серія НОМЕР_2 ).
Як вбачається зі змісту позову, спірне будинковолодіння, на яке позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом, належало його діду ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується: документацією про надання земельної ділянки для спорудження індивідуального житлового будинку громадянину ОСОБА_4 ,; рішенням № 19 від 6 квітня 1973 року виконкому Перегінської селищної ради про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку громадянину ОСОБА_4 ; планом забудови земельної ділянки; актом відходу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 10 травня 1973 року; технічним паспортом на жилий будинок (будинковолодіння) по АДРЕСА_2 ( ОСОБА_5 ) виготовленого 15 червня 1982 року - забудовник ОСОБА_4 ; довідкою Перегінської селищної ради № 1363 від 27 листопада 2018 року.
Відповідно до записів будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 в будинку були зареєтровані та проживали: ОСОБА_6 (дружина) та ОСОБА_3 (син), які прийняли спадщину, однак не оформили свої спадкові права.
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 , спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_3 , який також не оформив свої спадкові права.
При зверненні до державного нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 - позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю документа, підтверджуючого право власності на спадкове майно.
Згідно пункту 3 частини 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як вбачається із належним чином засвідченої спадкової справи № 116/2018 початої 13 листопада 2018 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини 13 листопада 2018 року звернувся позивач ОСОБА_1 .
В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_7 (дружини спадкодавця ОСОБА_3 ) про відмову від обов`язкової частки у спадщині від 7 грудня 2018 року, відповідно до якої вона відмовилася від своєї частки у спадщині, від видачі свідоцтва про право власності як пережила дружина відмовилася, так як спадкове майно було особистою власністю чоловіка. Будь-яких претензій до спадкового майна не має.
Інший спадкоємець - ОСОБА_1 (син спадкодавця ОСОБА_3 ) до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.
Згідно зі статтями 1216,1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1233-1235 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин першої та другої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Також, власник майна, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з частиною пергою статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Дослідивши та оцінивши усі зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, а також прийняття позивачем спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який у передбачений законом спосіб набув право на спірне будинковолодіння, але не отримав свідоцтва про право на спадщину на це майно, а позивач на теперішній час не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись статтями 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216, 1217, 2018, 1220, 1223, 1233-1235, 1296 Цивільного кодексу України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного оскарження.
Дата складання повного судового рішення - 25 квітня 2024 року.
Суддя: Сокирко Л.М.