Справа № 468/1184/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

19.06.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій дискримінацією та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2024 року до суду в порядку цивільного судочинства надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій дискримінацією та відшкодування шкоди.

З тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач оспорює законність дій відповідачки як службової особи Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області щодо виключення його кілька разів зі списків осіб, яким мала видаватись гуманітарна допомога та іншому перешкоджанні в отриманні гуманітарної допомоги.

У зв`язку з цим позивач просив визнати дії відповідачки дискримінацією, яка завдала позивачу моральну шкоду, та стягнути на його користь з відповідачки як суб`єкта владних повноважень заподіяну такою дискримінацією моральну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, згідно з п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень, серед інших, є посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п.5, 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» отримувачами гуманітарної допомоги, серед інших, є органи місцевого самоврядування, а набувачами гуманітарної допомоги - фізичні та юридичні особи, які потребують допомоги і яким вона безпосередньо надається.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про гуманітарну допомогу» отримувачі гуманітарної допомоги мають право здійснювати розподіл або перерозподіл гуманітарної допомоги між набувачами гуманітарної допомоги з дотриманням її цільового призначення без додаткового погодження з донором.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року №826/3985/17 критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Таким чином дії відповідачки, законність яких позивач оспорює та просить визнати дискримінацією, пов`язані з виконанням нею своїх повноважень як службової особи органу місцевого самоврядування отримувача гуманітарної допомоги, а також делегованих їй органом місцевого самоврядування за договором повноважень, отже спір позивача набувача гуманітарної допомоги виник із суб`єктом владних повноважень отримувачем гуманітарної допомоги та він стосується здійснення таким суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Натомість відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року №804/285/16 у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі

За такого вказаний спір є публічно-правовим спором, який має вирішуватись адміністративним судом в порядку КАС України.

Друга позовна вимога про відшкодування завданої позивачу діями суб`єкта владних повноважень моральної шкоди є похідною вимогою від першої визнання дій відповідача суб`єкта владних повноважень дискримінацією, тому відповідно до ч.5 ст. 21 КАС України вона також підлягає розгляду адміністративним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій дискримінацією та відшкодування шкоди, оскільки дана позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

При цьому, з врахуванням, предмету даного спору, відповідно до ст. 20 КАС України така справа підлягає розгляду відповідним окружним адміністративним судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій дискримінацією та відшкодування шкоди, оскільки дана скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору відноситься до юрисдикції відповідного окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: