Справа № 167/56/24
Номер провадження 2-н/167/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей

в с т а н о в и в :

17 січня 2024 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулася до Рожищенського районного суду Волинської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 в її користь аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини з усіх видів заробітку(доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року заяву передано на розгляд судді Гармай І. Т.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу з доданими документами, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

В заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що малолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на утримання яких вона просить стягнути аліменти проживають з нею, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надає, що позбавляє можливості перевірити право заявника на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Ураховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного судового рішення 18 січня 2024 року.

Суддя І. Т. Гармай