ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3989/24 Справа № 185/2596/20 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лопатіної М.Ю.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради, третя особа : ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії для запобігання порушення прав власника, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2014 року у квартирі АДРЕСА_1 був встановлений новий лічильник холодної води типу ЛК-15 № 37445253 (дата державної повірки 04 лютого 2014 року).

Уповноважена особа КП «Павлоградводоканал» 24 лютого 2014 року склала акт прийомки та пломбування водоміру, обсяг спожитої води почав обліковуватися за показаннями лічильника.

У червні 2016 року встановлений лічильник зламався, у зв`язку з чим вимушена звернутися до відповідача з вимогою розпломбувати лічильник для проведення ремонту. Контролер КП «Павлоградводоканал» 03 червня 2016 року склав акт про розпломбування лічильника № 37445253.

Позивач зазначає, що купила новий лічильник КВ-1,5 № 061100 і встановила зазначений лічильник. Контролер 09 липня 2016 року склав акт переопломбування водоміра типу КВ-1,5 № 061100 (дата державної повірки 14 квітня 2016 року), в якому зазначена причина переопломбування заміна водоміра, міжповірочний інтервал 4 роки. Строк повірки лічильника води № 061100 припадає на 14 квітня 2020 року.

13 березня 2020 року відправила електронною поштою відповідачу на його офіційну адресу заяву про виконання періодичної повірки лічильника за рахунок виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, з врахуванням терміну повірки лічильника 14 квітня 2020 року. В заяві зазначила, що від дня ухвалення договору своєчасно сплачує відповідачу вартість наданих послуг і на цей час заборгованості не має.

24 березня 2020 року отримала лист КП «Павлоградводоканал» від 18 березня 2020 року № 690, в якому останнє відмовило у повірці лічильника води за його рахунок з посиланням на норми законодавства, які втратили чинність на час виникнення спірних правовідносин та не мають зворотної сили. Крім того, відповідач незаконно нарахував заборгованість у розмірі 2 302,55 грн.

Вказувала, що неправомірними діями відповідача, їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 6500,00 грн.

На підставі викладеного просила: зобов`язати КП «Павлоградводоканал» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, зокрема, демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води КВ-1,5 № 061100, міжповірочний інтервал якого закінчується 14 квітня 2020 року, що встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , в якій згідно з договором № 1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 12 лютого 2014 року вона є споживачем послуг та на яку відкритий особовий рахунок№ НОМЕР_1 ; стягнути з КП «Павлоградводоканал» 6500 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, яка не підлягає оподаткуванню.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нормами матеріального права, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів. Отже, спірну повірку засобу обліку споживання води необхідно було провести у квітні 2020 року за рахунок позивача.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з набранням чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії (як квартирних, так і будинкових). Зокрема, внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду), що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

Постановою Верховного Суду від 15 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що суди не встановили, кому саме належить вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік води в указаній вище квартирі. Від встановлення зазначеної обставини залежить результат вирішення спору. Крім того, суди не перевірили, чи включено до плати за абонентське обслуговування вартість повірки спірного лічильника. Суди об`єктивно не перевірили обґрунтованість позовних вимог, не сприяли вирішенню заявлених у справі вимог та не надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам на обґрунтування своїх вимог та заперечень як в цілому, так і кожному доказу окремо.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нормами матеріального права, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів та дійшов до висновку, що спірну повірку засобу обліку споживання води необхідно було провести за рахунок позивача.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно із статею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

ОСОБА_2 зареєстрована і проживає в будинку АДРЕСА_2 .

12 лютого 2014 року між КП «Павлоградводоканал» і ОСОБА_1 був укладений договір №1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язався своєчасно надавати споживачеві послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач своєчасно здійснювати оплату за надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Договір укладений з нормою споживання 245 л на добу або за показаннями водолічильника (пункту 4.2 договору).

За змістом пункту 1.2 договору взаємовідносини сторін по цьому договору регламентуються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила № 630), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151, Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, а також нормативними документами, затвердженими органами місцевої влади.

Договором не врегульовані правовідносини між сторонами, що стосуються повірки лічильника води та витрат пов`язаних з ним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки власником вузла обліку - лічильника води є позивач, тому саме позивач на час звернення до відповідача несе витрати на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол розподільного обліку вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Відповідно до пунктів 17, 18 частини першої статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). Повірка засобів вимірювальної техніки сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, згідно з абзацом шостим частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила № 630.

Правила № 630 регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі послуги).

Згідно з абзацом третім пункту 9 Правил № 630 періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

У пункті 32 Правил № 630, перелічені обов`язки виконавця, серед яких чітко вказано про те, що виконавець зобов`язаний, зокрема: контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірки квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Разом з цим, право споживача на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, передбачено умовами Типового договору.

13 квітня 2020 року позивач відправила електронною поштою відповідачу на його офіційну адресу заяву про виконання періодичної повірки лічильника за рахунок виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення з електронним підписом, в якій просила провести повірку лічильника холодної води, встановленого за її адресою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, отже, позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води, що узгоджується з вище зазначеними нормами законодавства.

З урахуванням вишенаведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що повірка, обслуговування та ремонт вузла обліку, що забезпечує індивідуальний облік води в указаній вище квартирі, здійснюється саме за кошти власника вузла обліку й те, що спірну повірку засобу обліку споживання води необхідно було провести за рахунок позивача.

Таким чином, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку про наявність у матеріалах справи достатніх належних, допустимих та достовірних у розумінні положень статей 77-80 ЦПК України доказів, на підтвердження заявленого позову, уточненого під час розгляду справи, для задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, зокрема, демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води, що встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , в якій згідно з договором № 1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 12 лютого 2014 року споживачем послуг є фізична особа ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2022 року - скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» здійснити за власний рахунок періодичну повірку, зокрема, демонтаж, транспортування та монтаж, лічильника холодної води КВ-1,5 № 061100, міжповірочний інтервал якого закінчується 14 квітня 2020 року, що встановлений у квартирі АДРЕСА_1 , в якій згідно з договором № 1031516 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 12 лютого 2014 року споживачем послуг є фізична особа ОСОБА_1 , на яку відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Лопатіна