КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1720/18
Провадження № 2/488/56/24
УХВАЛА

Іменем України

20.06.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Панасюк Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати складені 02.02.2018 року головним державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаїв Брагою О.О. постанову та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, та відновити становище, яке існувало раніше, шляхом визнання права власності за позивачем на 1/2 частину садового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 року дана цивільна справа була передана до провадження судді ОСОБА_6

Ухвалою судді ОСОБА_6 від 04.05.2018 року позовну заяву разом із доданими до неї матеріалами направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області, за підсудністю.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06.11.2018 р. було відкрито провадження у даній справі і її розгляд був призначений за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18.01.2019 р. цивільну справу було направлено до Корабельного районного суду, за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2019 р. дана цивільна справа була передана до провадження судді ОСОБА_6

Суддя ОСОБА_6 не відправляла правосуддя з 10.03.2022 року та наказом голови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.04.2023 року суддя ОСОБА_6 звільнена у відставку та відрахована зі штату суду з 11.04.2023 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2023 року цивільна справа була передана до провадження судді Селіщевої Л.І.

Ухвалою від 02.06.2023 року суддею Селіщевою Л.І. справу прийнято до свого провадження.

20.06.2024 року до канцелярії суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Селіщевій Л.І. В обгрунтування заяви позивач зазначив, що у справі № 488/1720/18 розглядається законність рішень державного виконавця, прийнятих на виконання рішень суду від 24.11.2015 року у справі № 488/2891/15-ц за позовом про стягнення аліментів та від 24.05.2016 року у справі № 488/2288/15-ц за позовом про поділ майна подружжя, ухвалених суддею Селіщевою Л.І. Позивач вважає, що суддею допущено неповне встановлення обставин справи, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення в частині безпідставного стягнення з нього на користь його колишньої дружини ОСОБА_3 93192,00 грн., що еквівалентно 5228,65 доларам США та вказана помилка була виправлена судом апеляційної інстанції при перегляді справи. За таких обставин позивач вбачає упереджене відношення до нього з боку судді Селіщевої Л.І .

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши заяву про відвід, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється на підставі Конституції України і Законів України незалежнім і безстороннім судом.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Так, ст. 36 ЦПК України передбачено обставини, наявність яких унеможливлює участь судді у розгляді цивільної справи та є підставою для його відводу (самовідводу), до яких, зокрема, належить якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Статтею 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, зокрема, судді, може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим до початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відводу головуючому судді при розгляді цивільної справи № 488/1720/18, ОСОБА_1 посилається на те, що спір у даній справі виник з приводу того, що в межах здійснення, зведеного виконавчого провадження № 53300548 з виконання судових рішень, ухвалених суддею Селіщевою Л.І. та при прийнятті яких судом його доводи та докази відхилялися, натомість приймалися доводи та вимоги протилежної сторони у справі - позивача ОСОБА_3 , що ставить під сумнів неупередженість судді при розгляді даної справи.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

А тому незгода сторони із прийнятим суддею судового рішення не є підставою для недовіри останньому.

Разом з тим, право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі "Білуга проти України") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статею 40 ЦПК України передбачено, що суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що мотиви відводу, викладені позивачем у своїй заяві, є цілком безпідставними і нічим не підтвердженими, однак з метою уникнення в подальшому будь-яких сумнівів позивача в об`єктивності та неупередженості суду у вирішенні спору, суд вважає необхідним задовольнити заяву про відвід.

У зв`язку з цим справу слід передати до канцелярії суду для визначення судді для розгляду даної справи у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі судді Селіщевої Л.І. - задовольнити.

Цивільну справу № 488/1720/18 за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв Головного теиторіального управління юстиції у Миколаївській області та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 02.02.2018 р., відновлення становища, яке існувало до їх прийняття шляхом визнання права власності на майно, передати до канцелярії Корабельного районного суду м. Миколаєва для визначення судді в порядку ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева