Справа № 718/1594/24
Провадження 2/718/349/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого-судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабари А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань, в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу 718/1594/23 року за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Чернівецького обласного комунального підприємства «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» (вул. Буковинська, 1, с. Брусниця, Вижницький район Чернівецька область) про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 08.05.2024 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» Чернівецької обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, у зв`язку з порушенням його трудових прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 01.07.2021 року він працював в ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на посаді оператора котельні. Відповідно до наказу від 29.10.2021 № 15-зв його було звільнено з посади за згодою сторін згідно п.1. ст.36 КЗпП України.

Вказує, що на час його звільнення підприємство мало заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати за період серпень жовтень 2021р. в розмірі 15558 гривень 80 коп., що підтверджується довідкою та розрахунковими відомостями.

Зазначає, що на його звернення до відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» про розрахунок по заробітній платі, ним отримано відповідь про те, що внаслідок відсутності грошових коштів підприємство немає можливості розрахуватися з ним по вказаній заборгованості.

У зв`язку із тим, що відповідач ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» при його звільненні не провів із ним повний розрахунок по виплаті заробітної плати в сумі 15558 гривень 80 коп., вважає, що з відповідача також слід стягнути на його, ОСОБА_1 , користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а саме з 30.10.2021 року, в сумі 20000 гривень.

Вказує на те, що виходячи з розрахунку його середнього заробітку за період з 29.10.2021 по день звернення до суду (30 місяців) становить 201600 гривень.

Посилаючись на відповідні норми законодавства та вищенаведене, просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 15558 гривень 80 коп. та середній заробіток за ввесь період затримки у сумі 20 000 гривень.

Процесуальні дії у справі. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18.069.2024 без виклику сторін, (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»», належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 25.04.1980 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.07.2021 року був прийнятий на посаду оператора котельні, 29.10.2021 звільнений з роботи, за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпПУ (а.с.6)

Відповідно до довідки від 15.06.2023 року, виданої ОСОБА_1 , вбачається що він працював в ЧОКП «Больнеологічний санаторій «Брусниця» в період з 01.0.2021р. по 31.08.2021 на посаді оператора котельні та по сумісництву охоронником і йому нарахована і невиплачена заробітна плата станом на 15.06.2023 року становить 15 558 гривень 80 коп. (а.с.7)

Відповідно до розрахункової відомості за серпень - вересень 2021 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» має заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 15558 гривень 80 коп. (а.с.8).

Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

В силу ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.116 КЗпП України (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 233 КЗпП України (до внесення змін Законом № 2352-IX від 01.07.2022 ) встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі за текстом - Порядок), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Такою подією є звільнення працівника.

Абзацем 1 п. 8 зазначеного порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Мотиви з яких виходив суд.

Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати статтю 233 КЗпП України в редакції до внесення змін Законом № 2352-IX від 01.07.2022 про право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі виникнення заборгованості, без обмеження будь-яким строком. Суд доходить такого висновку на підставі того, що на момент виникнення заборгованості по зарплаті 20.10.2021 року діяла зазначена норма законодавства, яка і підлягає застосуванню.

Суд приймає до уваги, що позивач просить стягнути з відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 15558 гривень 80 коп. за період за серпень-жовтень 2021 включно.

Суд керуючись ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених ним вимог.

Суд враховує той факт, що роботодавцем позивача, представником ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця», не оспорювались суми заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 .

При розгляді вимог щодо стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Судом встановлено, що позивач звільнений 29.10.2021 року, до суду з цим позовом він звернувся 08.05.2024 року.

Відповідно до розрахункових відомостей за серпень вересень 2021 року заробітна плата позивача склала: за вересень 2021 9720 грн; за вересень 2021 6720 грн. Середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останніх 2 місяці роботи становить 382,00 грн.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді.

У позові ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 29.10.2021 по день постановлення судом рішення.

Однак, згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Виходячи із наведеного, час затримки розрахунку із позивачем складає 6 місяців.

Розрахунок проведений судом наступним чином: 129 робочих днів (час затримки розрахунку (шість місяців) х 382 грн (середньоденна заробітна плата за два календарних місяці, що передували звільненню) = 64643,24 грн, проте позивачем, з урахуванням обставин справи, принципів справедливості та пропорційності, самостійно визначено розмір середнього заробітку за час затримки виплати працівнику сум, що підлягають виплаті при звільненні на суму 20 000 гривень, отже, ця позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про заборгованість зі сплати заробітної плати, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 4,12-13, 89,133,141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 38, 94, 97, 116, 117 КЗпП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість зі сплати заробітної плати на суму 15 558 гривень 80 коп. (без виключення сум відрахувань на податки та збори).

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 20 000 гривень (без виключення сум відрахувань на податки та збори).

Стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» на користь держави судовий збір на суму 1 211 гривень 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованість зі сплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Рішення не проголошувалося відповідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ), РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»», місце знаходження с.Кальнівці вул. Буковинська, 1 Вижницького району Чернівецької області,

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.