Справа № 569/9736/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів звернулась ОСОБА_1 .

В судове засідання 18 червня 2024 року представник позивача адвокат Юшко С.І. не з`явилася, однак на попередніх судових засіданнях заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та звільнити ОСОБА_4 від сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинивши стягнення аліментів по 1000 грн. щомісячно на кожного з дня перетину кордону, а саме виїзду відповідачів за межі України 17 лютого 2023 року.

В судове засідання 18 червня 2024 року представник відповідачів адвокат Твердий М.К. повторно не з`явився, однак на попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавав, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання батьків задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі одного прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з 1 жовтня 2022 року до закінчення строку, на який введено воєнний стан в Україні та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі одного прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з 1 жовтня 2022 року до закінчення строку, на який введено воєнний стан в Україні.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року змінено, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_5 на користь батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліментів, з одного прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність до 1000 гривень на кожного з батьків щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2022 року і до закінчення строку, на який введено воєнний стан в Україні.

Згідно дослідженої в судовому засіданні копії посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 07 грудня 2010 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство російської федерації, в жовтні 2010 року з росії приїхав в Україну, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно дослідженої в судовому засіданні копії посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 23 березня 2012 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство російської федерації, в 2011 року з росії приїхала в Україну, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на ті обставини, що при вирішенні справи про стягнення аліментів з неї її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснювали, що свою пенсію як громадяни російської федерації (далі - рф) вони отримувати та виїхати на постійне проживання в м.нижньовартовськ тюменської області рф не мають змоги через закриття кордонів. Унеможливлення отримання пенсії спричинено зупиненням здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів держави, яка здійснила збройну агресію проти України згідно постанови правління Національного банку України №18 від 24 лютого 2022 року. Про дані обставини зазначено і в рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року.

Однак, як стало відомо позивачу, відповідачі виїхали з території України та повернулися на своє постійне місце проживання в м.нижньовартовськ російської федерації, де вони мають квартиру. Відповідачі отримують в росії свої пенсії, які їм призначені згідно законодавства рф. Еквівалентно в гривнях розмір їх пенсії становить 12000 гривень кожного і вони є матеріально забезпеченими.

Так, з дослідженого в судовому засіданні витягу з реєстру територіальної громади вих. №20/02-14/23 від 07 березня 2023 року, виданого відділом «Центр надання адміністративних послуг» №3 Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_2 , 30 жовтня 1954 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 18 лютого 2011 року по 07 березня 2023 року.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з реєстру територіальної громади вих. №20/02-14/23 від 07 березня 2023 року, виданого відділом «Центр надання адміністративних послуг» №3 Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18 квітня 2012 року по 07 березня 2023 року.

З відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15 квітня 2024 року № 19-26124/18/24-вих вбачається, що у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» наявна інформація щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01 лютого 2023 року 15 квітня 2024 року: громадянином російської федерації IVANCHUK ZINOVII, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , напрям виїзд, дата перетину ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16:09, пункт пропуску Маяки-Удобне та громадянином російської федерації IVANCHUK VALENTINA, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , напрям виїзд, дата перетину 17 лютого 2023 року о 16:10, пункт пропуску Маяки-Удобне.

Доказом того, що відповідачі не могли отримати пенсію в Україні, була Постанова правління Національного Банку України №18 від 24 лютого 2022 року, так в Україні були зупинені здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками росії, яка здійснила збройну агресію проти України.

В зв`язку з залишенням території України, на них не поширюється Постанова правління Національного банку України, про зупинення здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками держави росії. Заборона Правління Національного банку України на проведення видаткових операцій за рахунками російської федерації на них уже не розповсюджується і тому підстав отримувати аліменти з дочки, тому що вони не можуть отримувати свою російську пенсію, не має.

Безпідставним є посилання представника відповідачів, що можливо відповідачі в Молдавії і ще не можуть отримати пенсію є безпідставними. Відповідачі виїхали з території України, і на них не розповсюджується вимоги Національного банку України про заборону проведення розрахункових операцій з рф.

Інших доказів, що вони не можуть отримати пенсію своєї держави РФ, суду не надано.

Як доказ того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхали та проживають на своєму постійному місці проживання (мають свою приватизовану квартиру) в рф м.нижньовартовськ, тюменської обл. свідчать документи надані суду, а саме скріншот через меседжер «Вайбер» ОСОБА_3 , надіслані повідомлення «наш прекрасный нижневартовск» та фото м.нижньовартовська, де на

лавочці сидить ОСОБА_2 . Ці фото ОСОБА_3 прислала дочці ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перетнули український кордон і виїхали з України. Їх місце знаходження їх представник не може повідомити, відомостей від них про їх потребу в аліментах на даний час та неможливість отримання своєї російської пенсії суду не надано. Тому жодних доказів по справі про їх матеріальне становище на час розгляду справи в суді, та неможливість отримувати свою пенсію, призначену їм в рф, суду не надано.

Крім того, в зв`язку з воєнним станом позивач ОСОБА_1 з неповнолітньою дочкою проживають в Польщі на орендованій квартирі на допомогу, яку надають біженцям. Тому стягнення з неї аліментів на досить матеріально забезпечених батьків є ще більшим погіршенням її матеріального стану.

Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Тлумачення статей 202 та і 204 СК України свідчить, що норма статті 204 СК України може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: (а) непрацездатність матері, батька; (б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; (в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов`язків. Тобто, звільнення від обов`язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов`язок у дочки, сина виник.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає в разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Враховуючи факт перетину кордону відповідачів та виїзд з України, отримання ними пенсії на території рф для них є можливим, як наслідок тепер вони є матеріально забезпеченими і допомоги від дочки не потребують.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі отримують пенсію як громадяни російської федерації, що є підставою для звільнення ОСОБА_5 від обов`язку утримувати матір та підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 1073,60 грн. з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 202, 204 СК України, ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів - задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 від сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , припинивши стягнення аліментів по 1000 грн. щомісячно на кожного з дня перетину кордону, а саме виїзду відповідачів за межі України - 17 лютого 2023 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов