Справа №466/9646/23 Головуючий у 1 інстанції:Зима І.Є.
Провадження №22-ц/811/3514/23 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Зими І.Є. від 09 листопада 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» суму заборгованості за Кредитним договором № 1075-5830 від 14.08.2022 в розмірі простроченої заборгованості за кредитом 3 600 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2 147,20 грн судового збору.

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення оскаржило ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

В апеляційній скарзі просить рішення в частині відмови у стягненні процентів за кредитним договором скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» проценти за кредитним договором у розмірі 32 256,00 грн.

Вказує, що суд належним чином не з`ясував правову природу процентів, які просив стягнути позивач та не врахував п. 4.6 кредитного договору від 14.08.2022, відповідно до якого нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3%, пільгова процентна ставка 2,50%, знижена процентна ставка 2,50% за кожен день користування кредитом. Відтак, п. 4.6. кредитного договору передбачає нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору, що і було зроблено позивачем. Зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставин справи щодо підстав нарахування процентів відповідачу і як наслідок зроблено хибний висновок про те, що проценти нараховувалися за не належне виконання умов Кредитного договору, в той час як проценти нараховувалися за користування кредитним коштами протягом строку кредитування згідно з умовами Кредитного договору. Суд першої інстанції при прийнятті рішення, неправильно встановивши правову підставу для нарахування процентів за кредитним договором, застосував ст.ст. 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливості нарахування непропорційно великої суми компенсації за невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та ст. 42 Конституції України та дійшов помилкового висновку про відмову в позові в частині стягнення з відповідача процентів за кредитом.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 525, 526, 530, 546,549, 598, 610, 1046-1054 ЦК України та задовольняючи позов частково, виходив з того, що 14.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1075-5830. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А 075 , для підписання кредитного договору № 1075-5830 від 14.08.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3600 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та допустив заборгованість, яка згідно розрахунку банку, станом на 22.08.2023 складає 35 856 грн, що складається з простроченої заборгованість за кредитом 3 600 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 32 256 грн.

Суд прийшов до висновку, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 98 560 грн, є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 3 600 грн. Вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Однак враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача становить 3 600 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту. В задоволенні решти позовних вимог, вважав слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

15.09.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1075-5830 від 14.08.2022 року в розмірі 35 586,00 грн..

В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 14.08.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1075-5830. Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3600 грн; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 2,5 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак відповідач, всупереч умовам кредитного договору, та нормам ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Так, станом на 22.08.2023, загальний розмір заборгованості відповідача складає 35 856 грн, що складається з простроченої заборгованість за кредитом 3 600 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 32 256 грн. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦПК України та ГПК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 вказаного Закону, є оригіналом такого документа (п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2022 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1075-5830.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

Згідно вказаних вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А 075, для підписання кредитного договору № 1075-5830 від 14.08.2022, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику ( ОСОБА_1 ) кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3600 грн (п. 4.1 Договору); строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 10.06.2023 (п. 4.8 Договору); заявлений строк 14 днів (п. 4.4. Договору); стандартна % ставка 3,00 % за кожний день користування, пільгова % ставка 2,50 % за кожний день користування, знижена % ставка 2,50 % за кожний день користування (п. 4.6 Договору).

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів (а.с. 16).

ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав та допустив заборгованість в розмірі 35 856,00 грн, що складається з простроченої заборгованість за кредитом 3600 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 32256 грн.

Відмовляючи в задоволені процентів за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що проценти які просить стягнути позивач є процентами нарахованими відповідачу за неналежне виконання умов кредитного договору.

Однак, як вбачається з умов кредитного договору, а саме п. 4.6 такий передбачає нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору у розмірах 2,5 % в день та 3% в день.

Отже, районний суд дійшов до помилкового висновку про те, що проценти нараховувалися за неналежне виконання умов Кредитного договору, тоді як проценти нараховувалися за користування кредитним коштами протягом строку кредитування згідно з умовами Кредитного договору.

Таким чином, ОСОБА_1 підписавши кредитний договір 1075-5830 від 14.08.2022, про що свідчить наданий йому одноразовий ідентифікатор А 075, зобов`язаний повернути суму коштів в розмірі 35 856, 00 грн, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 3 600 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими, відповідно до умов договору відсотками, які нараховувалися за користування кредитними коштами та визначений у договорі період (14.08.2022-10.06.2023), у розмірі 32256 грн.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими та таку слід задовольнити, рішення ж суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в цій частині таким чином: «Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 35856 грн заборгованості за кредитним договором». В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2023 року в частині вирішення позовних вимог змінити.

Резолютивну частину рішення в частині вирішення позовних вимог викласти в такій редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на ко ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 35856 грн заборгованості за кредитним договором».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра