Справа № 2/714/139/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді Єфтемій С.М.
за участю: секретаря судових засідань Постевка Г.П.
позивача ОСОБА_1
представниці позивачаОСОБА_2
представника відповідачаОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 за яким просив стягнути заборгованість за договором позики у сумі 653 223 грн. 30 коп., три відсотків річних за час прострочення виконання зобов`язань у сумі 35 641 грн. 01 коп. та витрати по сплаті судового збору.

На обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 24.01.2020 між ним (позикодавець) та відповідачем (позичальник) було укладено договір позики, за яким останній отримав у борг від нього 35 тис. доларів США, що на час укладення договору було еквівалентно 858 240 тис. грн., та зобов`язався повернути позику до 24.01.2022 року, що також стверджується розпискою, складеною ОСОБА_4 24.01.2020 року.

Відповідач частково виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики та повернув позивачу лише 18 тис. доларів США.

На день звернення до суду з даним позовом за відповідачем утворилася заборгованість на загальну суму 688 864 грн. 31 коп., яка складається з : 653 223 грн. 30 коп. - основна сума боргу за договором позики, еквівалентна $ 17 тис. доларів США та 35 641 грн. 01 коп. - три відсотків річних за час прострочення виконання зобов`язань за договором, яку позивач просив стягнути з останнього.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2024 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

За ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 28 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_4 своїм правом передбачене статтею 178 ЦПК України не скористався та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

В судовому засіданні позивач та її представниця ОСОБА_2 позов підтримали, який просили задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 з посиланням на хворобу відповідача вирішення питання по суті позов залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 24.01.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено письмовий договір позики, за яким позикодавець передав позичальнику у власність 35 тис. доларів США умовних одиниць, що на час укладення договору було еквівалентно 858 240 тис. грн.

Згідно з п.2 цього договору остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має буди здійснено не пізніше 24 січня 2022 року, включно у гривнах в сумі що є еквівалентом 35 тис. доларів США за курсом НБУ України на день повернення позики.

Отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_1 грошових коштів у названій вище сумі та зобов`язання повернути коштиу строк обумовлений договором підтверджується письмовою розпискою написаною ОСОБА_4 24 січня 2020 року.

Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл. 71 ЦК.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст. 640 ЦК, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК).

З огляду на вищенаведені положення законодавства, ураховуючи зміст договору позики укладеного письмово між сторонами, а також розписку відповідача, то суд знаходить встановленим, що 24 січня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 як позикодавець передав ОСОБА_4 як позичальнику грошові кошти в сумі 35 тис. доларів США.

Згідно ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач у викладеній позовній заяві та в судовому засіданні підтвердив обставини отримання у строк визначений договором позики до 24 січня 2022 року частину грошових коштів які були передані у позику ОСОБА_4 , а саме - 18 тис. доларів США. Останній платіж був виконаний відповідачем 05 травня 2022 року. Частка неповернутих відповідачем коштів отриманих в якості позики складає 17 тис. доларів США.

Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Оскільки відповідач у термін передбачений договором та у подальшому, отримані у позику від позивача грошові кошти за договором позики в сумі 17 тис. доларів США не повернув, то останній свої зобов`язання в межах взятих на себе зобов`язань не виконав через що, за ним утворилася заборгованість на вказану суму.

У частині 1 ст. 1050 ЦК України мітиться правило, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку трьох відсотків річних наведеного позивачем у позовній заяві, сума заборгованості за прострочення виконання зобов`язання щодо повернення 17 тис. доларів США складає 927, 55 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ураховуючи вищенаведене, з огляду на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань перед позивачем щодо повернення коштів отриманих як позику, то позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором позики в сумі 653 223 грн. 30 коп. еквівалентну 17 тис. доларів США за курсом НБУ України на день подання до суду даного позову суд знаходить обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Також підлягає до задоволення вимоги позивача стягнення з відповідача на його користь трьох відсотків річних за період 06 травня 2022 року (дата наступна за датою останнього платежу) по 28 лютого 2024 року (день що передував зверненню до суду з позовом) у розмірі 35641 грн. - еквівалент 927,55 доларів США, за курсом НБУ України на день звернення до суду з даним позовом.

Крім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 485 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 137, 141, 200, 206, 247, 263-265, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15,16, 207, 533, 625, 640, 1046, 1050 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 653 223 грн. 30 коп. заборгованості за договором позики ; 35 641 грн. 01 коп. трьох відсотків річних за час прострочення виконання зобов`язань за договором позики та 485 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Повний текст судового рішення виготовлено «19» червня 2024 року.

Суддя :