Справа № 161/3149/24
Провадження № 2/161/1767/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шарунович К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/3149/24 за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача виконавчий комітет Луцької міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

16.02.2024 на адресу суду надійшов вказаний позов. Позов обґрунтовано тим, що мати ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та матеріального утримання дітей, не цікавиться життям та здоров`ям останніх, не надає коштів на придбання дітям одягу, продуктів харчування, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми. На початку військових дій відповідачка разом з дітьми перебувала у Республіці Польща, однак покинула їх там, внаслідок чого діти були вилучені до реабілітаційного центру. Вказує, що оскільки він перебуває на військовій службі, дітей з іншої країни до України забирала його сестра ОСОБА_3 . Позивач вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спільними дітьми з відповідачкою, батько ОСОБА_6 записаний на підставі ст. 135 СК України. На даний час, всі діти проживають з ним у м. Ковелі, в період його відсутності опікуватись дітьми допомагає сестра. Житловий будинок, в якому всі проживають, належить на праві спільної власності позивачу та його сестрі.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовче засіданні.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Службу у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради.

На адресу суду надійшли заяви третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виконавчого комітету Луцької міської ради, Служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо винесення заочного рішення не заперечував.Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи, зокрема судовим оголошенням на офіційному сайті судової влади. Клопотань від відповідачки не надходило.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, надали свої пояснення щодо позовних вимог.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2009, який був розірваний на підставі рішення Ковельського міськрайонного суджу від 06.06.2014 у справі №159/2850/14-ц (а.с. 13-14).

За час перебування у шлюбі у них народилися діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_6 , батько якої записаний на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 12).

Позивач у позовній заяві стверджує, що ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та матеріального утримання дітей, не цікавиться життям та здоров`ям останніх, не надає коштів на придбання дітям одягу, продуктів харчування, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми. На початку військових дій відповідачка разом з дітьми перебувала у Республіці Польща, однак покинула їх там, внаслідок чого діти були вилучені до реабілітаційного центру. Вказує, що оскільки він перебуває на військовій службі, дітей з іншої країни до України забирала його сестра ОСОБА_3 . На даний час, всі діти проживають з ним у м. Ковелі, в період його відсутності опікуватись дітьми допомагає сестра.

11.01.2024 виконавчий комітет Ковельської міської ради затвердив висновок органу опіки та піклування м. Ковеля «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 15-17).

Так, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Висновком органу опіки та піклування м. Ковеля від 11.01.2024 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що мати веде асоціальний спосіб життя, перебуває у Республіці Польща, діти під час перебування за кордоном були вилучені та поміщенні в реабілітаційний центр, в подальшому передані тітці, яка перевезла їх на територію України. ОСОБА_2 не надає будь-якої допомоги дітям, іноді спілкується зі старшою донькою в телефонному режимі (а.с. 16-17).

У довідках з навчального закладу від 20.12.2023, де навчалися діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказано, що матір не цікавиться успішністю дітей, не відвідує батьківських зборів, оплату за харчування, допомогу у навчанні здійснює тітка ОСОБА_3 , вона спілкується з вчителями, займається вихованням дітей, організацією їх відпочинку (а.с. 20, 21).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідачка не виконує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дівчатками в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання доньок та самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дітьми при її бажанні. Вона не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку такого спілкування не зверталася.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 пояснила, що мама дітьми не цікавиться, у неї своє життя. Розказали, що вона залишила їх у Республіці Польща на довгий час і вони були самі. Згодом їх забрали в реабілітаційний центр і звідти їх на України привезла тітка.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що поведінка матері ОСОБА_2 не адекватна, діти живуть з нею, оскільки батько перебуває на військовій службі. Мати не цікавиться дітьми, їх життям, допомоги ніякої не надає.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Відповідно до ч. 3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи ту обставину, що відповідачка позбавлена батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 14.02.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З рахуванням приписів ст. 141 ЦПК України з відповідачки в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. за вимогу про стягнення аліментів та 1 211,20 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 14.02.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, в сумі платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради, м. Ковель, вул. Незалежності, 73, .

Виконавчий комітет Луцької міської ради, місце знаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк