ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1593/23

Провадження № 22-ц/4820/1035/24

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/1593/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Кушніруком Вілорієм Мар`яновичем, на додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, а також 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 04 серпня 2020 року, що станом на 23 лютого 2022 року становить 804 694 грн 80 коп, яка складається з: 700 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22 265 грн 75 коп 3% річних, 82 429 грн 05 коп інфляційні втрати, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 583 грн 74 коп.

Додатковим рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 070 грн 50 коп.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кушнірук В.М. подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року, вказує на його незаконність та необґрунтованість. На думку представника апелянтки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про понесені витрати на правничу допомогу, крім того визначений адвокатом позивачки розмір гонорару не відповідає рівню складності справи, класифікації та досвіду адвоката, а тому не відповідає обсягу проведених адвокатом робіт. Також вказує, що судом не досліджено зміст договору та додаткової угоди до нього, де зазначено що нарахування витрат на правову допомогу напряму залежить від курсу долара США. Крім того, в наданому розрахунку від 11 березня 2024 року, жодні дані не відповідають дійсності, а тому є неналежним доказом понесених витрат на правничу допомогу.

Тому, з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кушнірук В.М. просить скасувати додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, у грудні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 її на користь заборгованість за договором позики у розмірі 1 058 574 грн 11 коп.

При цьому позовну заяву складено та подано представником ОСОБА_2 адвокатом Шепель К.В. і в ній вказано, що орієнтовний попередній розрахунок судових витрат, які понесла та очікує понести позивачка складається із суми судового збору сплаченого за подачу позову, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

30 січня 2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Шепель К.В. подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 804 694 грн 80 коп.

Представник ОСОБА_2 адвокат Шепель К.В. приймала участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та складала і подавала в суд першої інстанції відповідні процесуальні заяви та клопотання.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 07 березня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 04 серпня 2020 року, що станом на 23 лютого 2022 року становить 804 694 грн 80 коп, яка складається з: 700 000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 22 265 грн 75 коп 3% річних, 82 429 грн 05 коп інфляційні втрати, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 583 грн 74 коп.

12 березня 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Шепель К.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 070 грн 50 коп.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Файнгольд та Волинець» в особі керуючого партнера Файнгольд І.Д. та ОСОБА_2 укладений договір про надання правової допомоги № Б-А/21-11/23.

На підставі укладеного договору, представник позивача адвокат Шепель К.В. надавала в суді першої інстанції професійну правничу допомогу у справі у вигляді: складання позовної заяви, уточненої позовної заяви, написання заяви про ухвалення додаткового рішення та представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції у справі (участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

Згідно акту прийманняпередачі наданих послуг від 11 березня 2024 року, вартість виконаних робіт 19 070 грн 50 коп.

При цьому адвокатом затрачено 2 години часу на складання позовної заяви, 1 година часу написання заяви про забезпечення позову; написання заяви про зменшення позовних вимог 20 хвилин, участь у судових засіданнях в загальному, витрачено адвокатом 1 година часу, написання заяви про ухвалення додаткового рішення 20 хвилин, а всього 5 годин часу роботи адвоката.

ОСОБА_1 та її представнику адвокату Кушніруку В.М. разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, стороною позивача поштою було направлено весь пакет документів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Також в матеріалах справи є докази щодо належного повідомлення представника відповідачки про розгляд поданої заяви в суді першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

За таких обставин, суд першої інстанції врахував складність справи, обсяг виконаної адвокатом Шепель К.В. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також врахував відсутність заперечень іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат і те, що позов задоволено в повному обсязі, тому дійшов обґрунтованого висновку щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 070 грн 50 коп, які стягнув з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 .

Крім того як зазначено вище згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак за належного отримання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та належного повідомлення представника відповідача про розгляд судом першої інстанції такої заяви відповідач та її представник не надали суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та доказів неспівмірності таких витрат.

А відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для зменшення таких витрат.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Що стосується посилань представника апелянтки щодо не дослідження судом змісту договору та додаткової угоди до нього, де зазначено що нарахування витрат на правову допомогу напряму залежить від курсу долара США, то слід зазначити, що дійсно сторонами було погоджено, що розмір гонорару за правову допомогу проводиться у національній валюті України гривні, виходячи з еквіваленту у розмірі 100 доларів США, однак розрахунок за надані послуги адвоката був проведений у гривні і вартість наданих послуг склала 19 070 грн 50 коп, що підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг та рахунком-фактурою № СФ-0000009 від 11 березня 2024 року.

Як вбачається з Акта приймання-передачі наданих послуг від 11 березня 2024 року, в ньому дійсно вказано лише перелік наданих адвокатом послуг та витрачений час на їх виконання, без конкретної вартості наданих послуг. Однак, враховуючи погодження між сторонами вартості роботи адвоката та витраченого нею часу, колегія суддів вважає його належним доказом на підтвердження виконаних адвокатом послуг, необхідних для надання правничої допомоги.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині також не впливають на законність рішення суду.

Крім того відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і з огляду на норми ч. 6 ст. 137 ЦПК України за відсутності відповідних клопотань відповідача в суді першої інстанції про зменшення витрат та доведення їх неспівмірності.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Кушніруком Вілорієм Мар`яновичем, залишити без задоволення.

Додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 травня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова