Справа № 645/6660/23
Провадження № 2/645/535/24
23 квітня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_2 , відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, третя особа: приватний нотаріус Кравченко Світлана Вікторівна,
Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Лаленкова С.М., звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить суд скасувати державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_4 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року за № 9537379. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в 2019 році позивачка звернулась до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори с заявами про відкриття спадщини після смерті своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На запит нотаріуса отримала документ, який підтверджує право власності на зазначену вище квартиру - довідку з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. В подальшому, вже восени 2023 року позивач прийшла до нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельникова І.П. для оформлення права власності на спадкове майно- на частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , але нотаріус повідомив, що її квартира продана ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 29 квітня 2015 року, право власності за яким було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 квітня 2015 року за №9537379. Також нотаріус роздрукував та надав позивачці копії сканів документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на квартиру за цим договором в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, серед яких свідоцтво про право власності на житло від 19.03.1999 року р.№ 4-99-121144 на ім`я ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та вищевказаний договір купівлі-продажі квартири. Необхідної довідки з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, яке до 01.01.2013 року мало повноваження державного реєстратора прав на нерухоме майно серед сканованих документів не було, що свідчить про порушення 3-ю особою п.8-1 ст.9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 25.11.2014 року - під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Управлінням комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було надано відповідь на адвокатський запит, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , була приватизована та видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру від 29.12.1998 року за р.№ 8-98-130327 на ім`я уповноваженого власника ОСОБА_1 . Свідоцтво про право власності на житло за р.№ НОМЕР_1 не видавалося. Зазначені обставини свідчать про те, що договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 29 квітня 2015 року є правочином, який порушує публічний порядок, оскільки був спрямований на незаконне заволодіння нерухомим майном позивачки та її батьків. Оскільки державна реєстрація права власності на ім`я ОСОБА_4 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2015 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9537379 була здійснена на підставі нікчемного правочину, то вона підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 28.11.2023 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.02.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 05.03.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Лаленков С.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили про їх задоволення. При цьому позивач пояснила суду, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вона проживає із родиною усе життя. Ордер на зазначену квартиру отримав її дідусь в 1961 році, в 1998 році вона, разом із батьками та сином, приватизували зазначену квартиру. Після смерті батьків в 2019 році вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в 2021 році почала збирати документи для оформлення спадщини, потім почалась війна та вона так і не оформила спадщину. В 2023 році вона знов звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, після проведення необхідних запитів, нотаріус повідомила їй, що квартира з 2015 року зареєстрована на сторонню особу. Зазначила, що в квартирі їх родина мешкає постійно, ніхто не приходив із вимогами про виселення, відповідачі їй не відомі. Просила позов задовольнити.
Відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, заяви про розгляд справи без їх участі не надали.
Третя особа - нотаріус Кравченко С.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 (серії І.ЯК №566713) та свідоцтвом про реєстрацію шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу прізвище дружині змінено на « ОСОБА_10 » (серії НОМЕР_2 ).
Відповідно до Довідки КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів від 04.08.2020 року, станом на 31.12.2012 року, квартира АДРЕСА_3 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1998 року, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради р.№ 8-98-130327.
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.06.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації 09.08.1985 р.), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата реєстрації 10.02.1995 р.) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дата реєстрації 03.04.1999 р.).
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 27.11.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації 09.08.1985 р.), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата реєстрації 10.02.1995 р.) та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дата реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
ОСОБА_6 помер - ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, серії НОМЕР_4 .
ОСОБА_7 померла - ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серії НОМЕР_5 .
Як вбачається із спадкової справи №534П/2019, заведеної після померлого ОСОБА_6 , позивач ОСОБА_1 звернулась до Четвертої Харківської міської Державної нотаріальної контори з заявою про те, що спадщину після смерті батька ОСОБА_6 вона прийняла, фактично вступила в управління та володіння спадкового майна та була зареєстрована у квартирі в день його смерті. Просила нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, на належну ОСОБА_6 частку квартири АДРЕСА_3 , після того, як нею будуть надані для цього всі необхідні документи, передбачені главою 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. В зазначеній спадковій справі наявні картки прописки форма А (поквартальні картки), з яких вбачається зареєстроване місце проживання родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 1969 року, позивача ОСОБА_14 з 1985 року.
Як вбачається із спадкової справи №535П/2019, заведеної після померлої ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 звернулась до Четвертої Харківської міської Державної нотаріальної контори з заявою про те, що спадщину вона прийняла після смерті матері ОСОБА_7 відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України.
Постановою Державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Синельникова І.П., ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/4 частки квартири АДРЕСА_3 - відмовлено. У зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_3 , продана ОСОБА_3 - ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 29.04.2015 року, право власності за яким було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.04.2015 року за №9537379.
Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з Договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В., реєстраційний номер №1738, ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4 .
Як вбачається з отриманих судом документів, на підставі яких було посвідчено Договір купівлі-продажу, які були витребувані у приватного нотаріуса ХМУЮ Кравченко С.В., свідоцтва про право власності на житло від 19.03.1999 року за №4-99-121144, виданого Харківським міським центром приватизації Державного житлового фонду, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 . Зазначена інформація також відображена у Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2015 року. Але в зазначених документах відсутня Довідка КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів станом на 31.12.2012 року.
Одже зазначений договір не передбачав реального настання правових наслідків, обумовлених умовами правочину, не було вчинено ніяких дій, спрямованих на перехід права власності на нерухоме майно до відповідача ОСОБА_4 , він не проживає в квартирі, не користується та не володіє нею.
Згідно ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно ст. 228 ЦК України - правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2015 р., ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 1738, виданий 29.04.2015 р., видавник: приватний нотаріус ХМНО Кравченко С.В., на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2024 р., квартира АДРЕСА_3 , на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 1738, виданий 29.04.2015 р., видавник: приватний нотаріус ХМНО Кравченко С.В., зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 .
Отже, спір про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Суд враховує, що належним способом захисту прав або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).
Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина перша статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Володіння нерухомим майном може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може. Тому власник не втрачає права володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності.
Якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.
Суд дійшов висновку, що права позивача порушені Відповідачем 1 - ОСОБА_3 , який не мав права розпоряджатись спірною квартирою та відповідачем - ОСОБА_4 , як особою, за якою зареєстровано право власності на спірну квартиру, у даному випадку належним способом захисту прав або інтересу позивача є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою, в даному випадку нотаріусом на підставі договору-купівлі продажу. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Спірні правовідносини у справі виникли між позивачкою та відповідачами у справі, які в різний період часу вважали себе власниками квартири. На думку позивача, як убачається з позовної заяви, відповідачі не мали правових підстав для набуття права власності на зазначене нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Таким чином, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позивач та члени її родини є власниками спірної квартири, що підтвердженого належними та достовірними доказами, відповідач ОСОБА_4 не набув право власності на спірну квартиру, укладений договір купівлі-продажу є нікчемним, що порушує публічний порядок, бо був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, так як у відповідача ОСОБА_3 не було право власності на зазначену квартиру та відповідне розпорядження нею, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, ст.ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265,280 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру, третя особа: приватний нотаріус Кравченко Світлана Вікторівна - задовільнити.
Скасувати державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_4 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 2015 року за № 9537379.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_7 ;

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_8 .

Повний текст судового рішення складено 02.05.2024 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч