Справа № 167/604/24
Номер провадження 2/167/262/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання - О.А. Ващук, О.В. Давидюк,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування,

в с т а н о в и в:

18.06.2024 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем і у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбне життя між сторонами не склалося, вони стали проживати окремо один від одного, спільного господарства не вели. Діти з народження проживали з позивачем та перебували на її утриманні, а відповідач будь-якої допомоги на утримання доньок не давав, ухилявся від виконання свого батьківського обов`язку, у зв`язку з чим позивач звернулася в суд з позовами про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей і стягнення додаткових витрат, які були задоволені рішеннями суду, у тому числі частково. Також рішенням суду визначено місце проживання дітей з позивачем.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач не цікавиться життям та розвитком дітей, які з народження зареєстровані та проживають з позивачем, яка самостійно займається їх вихованням, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Не спілкується з доньками, не проявляє до них батьківської турботи, взагалі не цікавиться дітьми та не відвідує їх, не турбується про фізичний та духовний розвиток малолітніх дітей. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків позивач не чинила.

Таким чином, виходячи з того, що відповідач не займається вихованням дітей, не забезпечує їх харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з доньками та не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу і робить це свідомо, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно доньок.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 року, справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 24).

20.06.2024 року з ЄДДР встановлено місце реєстрації відповідача (ас 25), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної справи, згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Ухвалою головуючої судді від 20.06.2024 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку загального позовного провадження, залучено належну третю особу, почато підготовче провадження (ас 26-28).

03.09.2024 року третя особа, як орган опіки та піклування, подали висновок № 205 від 31.07.2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 » (ас 51-52) та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 450-1 від 14.08.2024 року про його затвердження (ас 50).

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10.09.2024 року підготовче засідання було відкладено (ас 58-59).

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 19.09.2024 року підготовче провадження було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті (ас 72-73).

27.11.2024 року сторона позивача подала додаткові письмові докази (ас 101-103), які протокольною ухвалою від 17.12.2024 року прийняті судом.

Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги з підстав, наведених у заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач, який був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та/або клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав.

Представник третьої особи, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності (ас 36, 49, 67, 84, 96, 114). Своєї позиції щодо позовних вимог представник третьої особи не висловив.

Суд, заслухавши думку сторони позивача, ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності відповідача та представника третьої особи, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторони позивача, а також заслухавши малолітніх дітей сторін у присутності представника Служби у справах дітей виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, яка також має вищу педагогічну освіту, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд установив таке.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2018 року по 19.04.2023 року і від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 , разом з позивачем, і на утримання яких відповідач сплачує аліменти та додаткові витрати.

Дані обставини встановлені і підтверджені поясненнями позивача, а також письмовими доказами: довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (ас 5), свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (ас 8), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (ас 9), довідками про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (ас 10), рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021 року (ас 11-13), рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2021 року (ас 14-16), рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2023 року (ас 17-18), рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.12.2023 року (ас 19-20).

З відповіді на адвокатський запит директора КЗ «Луцький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 37 Луцької міської ради» від 29.04.2024 року № 33 вбачається, що малолітні діти сторін відвідують даний комунальний заклад і мама дітей приймає активну участь у їх вихованні та навчанні, цікавиться їх успіхами в колективі, слідкує за здоров`ям, вносить плату за харчування. ОСОБА_6 ОСОБА_7 не цікавиться життям дітей у закладі, не приймає участі у заходах ЗДО (ас 21).

З висновку індивідуального психологічного обстеження ОСОБА_5 від 19.11.2024 року вбачається, що дівчинка має задовільний психоемоційний стан, який пов`язаний з мамою та бабусями, які беруть активну участь в її житті. Основні фізіологічні та емоційні потреби задоволені. До тата потягу та зацікавлення не проявляє. Враховуючи те, що він не бере участі у вихованні, дівчинка його не бачить, ставлення до нього нейтральне (ас 102).

З висновку індивідуального психологічного обстеження ОСОБА_4 від 19.11.2024 року вбачається, що дівчинка має задовільний психоемоційний стан. Позитивно відгукується про маму та бабусь, які інколи беруть участь у виховному процесі та часто присутні в її житті. Основні фізіологічні та емоційні потреби задоволені. До тата потягу та зацікавлення не проявляє. Враховуючи те, що він не бере участі у вихованні, дівчинка його не бачить, ставлення до нього байдуже (ас 103).

З висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 205 від 31.07.2024 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 », який затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 450-1 від 14.08.2024 року, вбачається, що сторони після реєстрації шлюбу проживали в м. Луцьку. Після народження дітей стосунки між подружжям погіршилися і з жовтня 2020 року відповідач переїхав проживати в с. Копачівка.

06.05.2021 року ОСОБА_3 звернувся у департамент «ЦНАП у м. Луцьку» про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, оскільки не може самостійно домовитись із позивачем про дні та години його побачень із дочками. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.05.2021 року № 418-4 В.Ю. Градюку визначено наступний спосіб участі у вихованні малолітніх дочок: щонеділі з 13.00 год до 15.00 год.

Листом від 04.07.2024 року Служба у справах дітей та сім`ї Копачівської сільської ради повідомила, що ОСОБА_3 заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , він любить своїх дочок, прагне спілкуватися з ними, однак, з його слів, мати дітей тривалий час перешкоджає йому у здійсненні батьківських прав та обов`язків. Для дітей є хороші умови для проживання (перебування).

За місцем реєстрації дітей створено належні умови для їх проживання, вони забезпечені усім необхідним, відповідно до їхніх вікових потреб.

10.07.2024 року ОСОБА_1 повідомила, що відповідач уже рік не приїжджає до дітей, не передає подарунки. Боргу зі сплати аліментів він не має.

11.07.2024 року ОСОБА_3 повідомив, що вже рік не зустрічався з дітьми. Його номер телефону матір дітей ОСОБА_1 заблокувала. Коли він раніше приїздив до будинку, в якому проживають діти, ворота були закриті, тому він не мав можливості бачитися з дочками. Також матір дітей викликала поліцію. Він своєчасно сплачує аліменти на утримання дочок, має бажання зустрічатися з ними і заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Він декілька разів звертався у службу у справах дітей щодо перешкоджання ОСОБА_10 його спілкуванню з дітьми. Який дошкільний заклад відують діти він не знає.

На підставі викладеного, враховуючи інтереси дітей, Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які народилися ІНФОРМАЦІЯ_2 (ас 51-52).

Зі слів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , вони живуть з мамою і бабусею, відвідують дитячний садок, тата не знають, він до них не приїздить і не дарує подарунки.

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно із статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в частині першій статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони

не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку

до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних

та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Також суд бере до уваги, те, що частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням

та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Заслухавши пояснення сторони позивача, оцінюючи надані для дослідження письмові докази, суд вважає недостатньо обґрунтованими та передчасними доводи сторони позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, виходячи з наступного.

З пояснень сторони позивача в судовому засіданні суд робить висновок, що між позивачем та відповідачем склалися вкрай неприязні стосунки, що вплинуло на формування негативної думки в малолітніх дітей сторін про роль і місце відповідача, як батька, в їх житті, які, проживаючи разом з мамою (позивачем), перебувають під її емоційним та психологічним впливом в цьому питанні.

Дані обставини також підтверджуються висновком органу опіки та піклування, в якому, крім іншого, зазначено, що в ході бесіди з працівниками служби у справах дітей ОСОБА_3 повідомив, щовже рік не зустрічався з дітьми і його номер телефону матір дітей ОСОБА_1 заблокувала. Коли він раніше приїздив до будинку, в якому проживають діти, ворота були закриті, тому він не мав можливості бачитися з дочками. Також матір дітей викликала поліцію. Він своєчасно сплачує аліменти на утримання дочок, має бажання зустрічатися з ними і заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Він декілька разів звертався у службу у справах дітей щодо перешкоджання ОСОБА_10 його спілкуванню з дітьми.

Про бажання відповідача приймати участь у житті своїх малолітніх дітей свідчить його звернення у департамент «ЦНАП у м. Луцьку» про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, оскільки не може самостійно домовитись із позивачем про дні та години його побачень із дочками, і рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 19.05.2021 року № 418-4 В.Ю. Градюку визначено спосіб участі у вихованні малолітніх дочок.

Також про бажання відповідача приймати участь у житті своїх малолітніх дітей свідчать пояснення сторони позивача, що, коли він прийшов в дитячий садочок, який відвідують його доньки, і став їх «заманювати» цукерками, але дівчатка розплакалися, то вихователька викликала працівників поліції.

Судом при оцінюванні поведінки відповідача щодо своїх доньок також береться до уваги інформація сторони позивача і, яка наявна у висновку органу опіки та піклування, про відсутність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів та додаткових витрат на утримання дітей.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача.

Враховуючи особливий характер відносин, які склалися між сторонами, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не приймає пояснення позивача, як належний доказ ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання їх спільних дітей, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивач не надала.

Та обставина, що на час розгляду справи вихованням дітей і їх розвитком займається мати, не є безумовним підтвердженням небажання батька дітей брати участь в їх утриманні та вихованні, тобто не свідчить про свідоме, умисне нехтування батьком батьківськими обов`язками.

В судовому засіданні не встановлено, що відповідач є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дітей, а тому розрив із ним сімейних відносин, на думку суду, не відповідає їх інтересам.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо вінє недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шостастатті 19 СК України).

Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, є немотивованим і необгрунтованим та не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд з таким висновком не погоджується.

При цьому у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дітей, а позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Твердження сторони позивача на те, що батько (відповідач) не спілкується із дітьми є непереконливими з огляду на постійне проживання дітей із матір`ю (позивачем), обмежене спілкування із батьком та наявність тривалого очевидного конфлікту між батьками (позивачем і відповідачем).

Судом заслухані пояснення дітей сторін і суд оцінює ці пояснення з урахуванням їх віку, розвитку та того, що діти з дня свого народження проживають з одним із батьків (мамою), а тому їх думки можуть бути спотворені, мати ознаки навіювання позивачем, внаслідок чого не можуть прийматися судом як абсолютні.

Таким чином, в межах розгляду даного спору, за результатами оцінки зібраних доказів, судом враховано:

- відсутність підстав для висновку про свідоме та винне нехтування батьком своїми обов`язками відносно дітей;

- не надання достатніх, належних доказів про негативний вплив батька на фізичний, моральний розвиток доньок;

- не доведення позитивного впливу на дітей і захисту основних їх інтересів при розриві сімейних зв`язків із батьком;

- батько дітей заперечує проти позбавлення батьківських прав і має інтерес щодо участі у їх вихованні, який не міг бути повною мірою реалізований унаслідок відносин, що склалися між колишнім подружжям;

- першочергово приймає до уваги те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою та крайнім заходом впливу на батьків (обставини щодо особливої непридатності або явного неблагополуччя одного із батьків у даній справі не встановлено).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми Конвенції про права дитини, частини сьому, восьму статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до яких при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

На переконання суду, під час розгляду справи не знайшли підтвердження беззаперечними доказами винна поведінка та свідоме нехтування батьківськими обов`язками ОСОБА_3 , які б свідчили про ухилення від утримання та виховання дітей і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до статті 164 СК України.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей, позивачем не надано, обставин доведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками позивачем не зазначено, а також зважаючи на те, що батько дітей щодо позбавлення його батьківських прав заперечує, що свідчить про його інтерес до дітей, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та вважає, що у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то судові витрати слід залишити за позивачем, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, місцезнаходження: м. Луцьк Луцького району Волинської області, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Дата складення повного тексту рішення суду: 19.12.2024 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька