Провадження № 2/537/108/2024
Справа № 537/3768/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О., з участю секретаря судового засідання Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шудрі В.І., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання в м. Кременчуці цивільну справу № 537/3768/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким виключити відомості про його батьківство з актового запису № 1275 про народження ОСОБА_4 .

На обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2016. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023 шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі з відповідачкою у ОСОБА_2 народилася дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження ОСОБА_4 він записаний батьком. Проте після розірвання шлюбу відповідачка повідомила йому, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 . З урахуванням викладеного просив задовольнити його позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просив їх задовольнити. Вказав. що на момент зачаття ОСОБА_4 позивач відбував покарання у місцях позбавлення волі, з ОСОБА_2 не зустрічався. Він намагався довести, що дійсно не є біологічним батьком дитини, проте ОСОБА_2 не доставила дитини до експертної установи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що з позивачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, він певний час відбував покарання у місцях позбавлення волі. Вказала, що позивач не є біологічним батьком її дочки, у свідоцтві про народження дитини батьком дитини записаний позивач, оскільки на той період часу вони перебували у шлюбі. Зазначила, що на момент зачаття дитини ОСОБА_1 ще відбував покарання у місцях позбавлення волі, вона жодного разу не відвідувала чоловіка.

Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду листа, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність. Додатково зазначив, що в архіві відділу знаходиться актовий запис № 1275 від 20.09.2019 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В графі «Підстава запису відомостей про батька» зазначено: «актовий запис про шлюбі № 1070 від 23.11.2016 по Кременчуцькому міському відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області». В графі «Для відміток» зазначено: «У зв`язку з відсутністю паспорта відомості про батька вказані на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , виданого 23.11.2016 Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відомості про батька відсутні.» Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.02.2023, що набрало законної сили.

В період шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За загальним правилом, встановленим у ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Отже, сімейне законодавство України встановлює презумпцію батьківства, тобто батьком дитини вважається визначена законом особа, зокрема чоловік матері дитини, з яким вона перебуває у шлюбі. Презумпція батьківства може бути спростована за позовом заінтересованої особи. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до ч.1 ст.123 цього Кодексу.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно, з урахуванням вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2023 у справі була призначена судово-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам КУ «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи». 30.05.2024 на адресу суду з відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи повернулася без виконання вищевказана ухвала суду у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не з`явилася на відбір зразків крові. В судовому засіданні відповідач пояснила, що не з`явилася в експертну установу та не забезпечила присутність дитини для проведення генетичної експертизи, оскільки у неї мало вільного часу, при цьому вона достовірно знає, що позивач не є біологічним батьком доньки.

Позивач заперечує той факт, що він є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 та стверджує, що дізнався про це від відповідачки після розлучення, що визнала і сама відповідачка у судовому засіданні.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, проте, як вказав ЄСПЛ у рішенні від 7 травня 2009 року у справі "Калачова проти Російської Федерації", заява № 3451/05, § 34, :"…на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства". Проведення експертизи вказаним методом і на сьогодні залишається єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.

Ухиленням від участі в експертизі є умисні дії особи, яка бере участь у справі, метою яких є неможливість проведення експертизи, яку призначив суд, у тому числі умисна неявка до експертної установи для відібрання зразків для дослідження. Причиною непроведення експертизи у даній справі є умисна неявка на експертизу відповідачки разом із дитиною. В силу ст.. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

З ЄДРСР також вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений 26.04.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.3, ст. 70 ч.4 КК України до покарання у виді 5-ти років 5-ти місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука від 02.05.2018 року на підставі ст. 82 КК України йому замінена невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 2 місяці 17 днів обмеження волі. 05.12.2019 року ОСОБА_1 звільнений із Бердичівського виправного центру Житомирської області № 108.

Письмовими доказами підтверджено, що реєстрація народження дитини відбулася за участі матері та без участі позивача. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач визнала позов в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про виключення з актового запису про народження дитини запису про його батьківство обґрунтовані і позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Таким чином слід до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 1275 від 20.09.2019, складеного Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, внести зміни шляхом виключення з актового запису відомостей про ОСОБА_1 як батька дитини.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а також стягнути на його користь з відповідачки сплачений ним судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 200, 265 ЦПК України, ст.ст. 122, 133, 136 Сімейного Кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису № 1275 від 20.09.2019, складеного Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , запис про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як про батька дитини.

Запис про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Книзі реєстрації народжень провести відповідно до вимог діючого законодавства.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 536 грн. 80 коп. сплаченого ним при подачі позову до суду 07.09.2023 згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №.

Оригінал платіжної інструкції на переказ готівки № від07.09.2023 на суму 1073 грн. 60 коп. зберігається у матеріалах цивільної справи № 537/3768/23 (провадження № 2/537/108/2024).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 14.06.2024