Справа № 355/1254/24
Провадження № 2/355/749/24
13 листопада 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Бруханського І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка за правилами спрощеного провадження цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олма Плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 07 березня 2024 року, приблизно о 14 год.00 хв., в с. Бзів Київської області, по вулиці Сонячній, гр. ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Беларус-920, номерний знак НОМЕР_1 , під час роз`їзду з автомобілем SEAT INCA номерний знак НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, в результаті якого транспортний засіб SEAT INCA номерний знак НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вина водія ТЗ Беларус-920 встановлена постановою Баришівського районного суду Київської області від 11 квітня 2024 року, а також, постановою Баришівського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 р.
Транспортний засіб SEAT INCA номерний знак НОМЕР_2 належить позивачу, а транспортний засіб Беларус -920 номерний знак НОМЕР_1 належить ТОВ «Торговий Дім «Олма плюс».
Позивач додатково вказала, що протягом тривалого часу у зв`язку із пошкодженням свого автомобіля, їй доводиться самостійно шукати гроші на його відновлення, через що тривалий час вона не може спокійно спати вночі. Крім того, з того моменту, як сталося ДТП у позивачки спочатку був переляк, потім страх, потім, коли побачила пошкоджену трактором ліву частину свого автомобіля, просто розплакалася, оскільки придбала цей автомобіль лише півроку назад і він був повністю перефарбований попереднім власником, оброблений, утеплений. Далі позивач дізналася, що у даного трактора не має страхового полісу, хоча відповідно до законодавства, він має бути обов`язково, далі знову розчарування, це була відмова моторно транспортного страхового бюро у виплаті відшкодування, далі довелося шукати організацію та кошти на проведення експертизи завданих збитків по автомобілю, для звернення до суду, і це пригнічений стан досі не покидає її, і вже пішов п`ятий місяць душевних страждань.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився були належно повідомлено про час, місце розгляду справи на 14 жовтня 2024 року об 11 годині, далі повідомлялась через веб-сайт Судова влада України на 31 жовтня 2024 року о12 годині 45 хвилин та 13 листопада 2024 року об 11 годині 45 хвилин, причину неявки не повідомляли, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме:
Як слід з паспорта позивачки ОСОБА_1 , вона є громадянкою України ( а.с. 5)
Як слід з копії постанови від 11 квітня 2024 року Баришівським районним судом Київської області щодо ОСОБА_2 , який був водієм Транспортного засобу Беларус-920 номерний знак НОМЕР_1 було накладено адміністративне стягнення у відповідності до ст. 124 КУпАП. у вигляді адміністративного стягнення розміром 850,00 грн..(а.с.8-9)
Відповідно до копії постанови Баришівського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року по справі №355/504/24 щодо ОСОБА_3 , який був водієм транспортного засобу SEAT INCА номерний знак НОМЕР_2 закрито провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
З копії заяви до ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України позивачці відмовлено у відшкодуванні шкоди .(а.с.14)
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08 липня 2023 року, власником транспортного засобу SEAT INCA реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.9)
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1ст. 5 ЦПК України).
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 2статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 цієї Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд приймає доводи позивача, що порушення правил безпеки дорожнього руху з боку водія транспортного засобу, який належить відповідачу, що призвело до завдання їй моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, а також фізичних та душевних стражданнях перенесених під час ДТП.
Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.
Судові витрати складаються із судового збору сплаченого позивачем при подачі позову у сумі 1053,73 грн. (а.с. 7), який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано до суду доказів понесення таких витрат.
Керуючись ст.ст.5,76-81,83,95,141,258-259,263-265,268,353-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Олма Плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов