Єдиний унікальний номер 725/1705/24
Номер провадження 2-др/725/15/24
12.06.2024 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Демчук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвоката Пархомчука С.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (вул.Кирилівська,82, офіс 7 м.Київ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. звернувся до суду із вказаною вище заявою.
Посилався на те, що заочним рішенням суду від 01.05.2024 позов ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором №1958355 від 26.05.2021 у розмірі 29 520грн., а також судовий збір у розмірі 3028грн.
Розгляд заяви відбувався у відсутність учасників справи.
Адвокат Пархомчук С.В. у прохальній частині заяви просив розглядати справу у його відсутність.
Відповідачка ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, жодних заяв та клопотань до суду не подала.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши частково матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку:
У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом встановлено, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 01.05.2024 позов ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» суму заборгованості за кредитним договором №1958355 від 26.05.2021 у розмірі 29 520грн., а також 3028грн. судового збору.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, представник позивачки адвокат Пархомчук С.В. у прохальній частині позову просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).
Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Так, адвокатом Пархомчуком С.В. на підтвердження наданих послуг позивачу та їх оплату надано суду договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, довіреність, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт про отримання правової допомоги та платіжну інструкцію.
Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», на користь останнього з відповідачки підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000грн.
При цьому суд виходив з того, що представником позивача не надано доказів понесення ним канцелярських витрат (виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції).
Окрім того, із акту про отримання правової допомоги вбачається, що адвокат надавав позивачу правничу допомогу щодо написання в ході розгляду справи заяв, клопотань.
Разом з тим, згідно матеріалів справи, розгляд справи відбувався у відсутність сторін. У ході розгляду справи, позивачем не подавалося до суду відповіді на відзив, жодних клопотань. При цьому складність виконаної адвокатом заяви про розгляд справи у його відсутність, поданої 10.04.2024 та час, витрачений на її написання не є співмірними із заявленим розміром, який зазначений у акті.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (вул.Кирилівська,82, офіс 7 м.Київ, код ЄДРПОУ 42228158) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч)грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич