Справа 712/8911/23
Провадження № 2-о/712/22/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Туз Н.В.

представника заявника адвоката Захарченко Н.О.

представника заінтересованої особи Ситник Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Черкаської міської ради, військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2 .

24.05.2012 року шлюб між ними розірвано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-355/2012.

Починаючи з 2015 року ОСОБА_2 постійно проживає зі своїм батьком по АДРЕСА_1 . Він повністю утримує сина, опікується його інтересами і потребами, займається його вихованням та розвитком. Мати зв`язок з дитиною не підтримує, матеріально не забезпечує потреби дитини, а достовірне місце перебування матері невідоме, тобто фактично вона самоусунулася від виховання дитини.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов виховання неповнолітнього від 07.08.2023, батько повністю забезпечує сина матеріально. Мати хлопчика вже тривалий час проживає окремо, має іншу родину, у вихованні сина участі не приймає.

Відповідно до довідки від 10.08.2023, мати дитини ОСОБА_3 з 2015 року не приходить на батьківські збори, не спілкується з учителями та класним керівником.

Згідно акту опитування сусідів від 18.08.2023 вихованням ОСОБА_5 займається його батько, матір за вказаною адресою жодного разу не бачили.

10.08.2023 року він був мобілізований до в/частини на посаду стрільця-санітара і ОСОБА_5 залишився проживати з бабусею.

Просить встановити факт самостійного виховання дитини ОСОБА_6 2009 року народження його батьком ОСОБА_7 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.01.20234 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

Зацікавлена особа служби у справах дітей Черкаської міської ради ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що службою було здійснено обстеження будинку де проживає неповнолітній ОСОБА_2 та його батько ОСОБА_1 та складено відповідний акт. У вирішенні заяви покладалася на думку суду.

Зацікавлена особа неповнолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він довгий час проживає зі своїм батьком . На даний час батько мобілізований і він залишився без батьківської опіки. Мати участь у його житті не приймає.

Військова частина НОМЕР_1 направили до суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 . Батьками записано батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_4 .

24.05.2012 року шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2-355/2012. З заявника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів його заробітку до повноліття сина.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов виховання неповнолітнього від 07.08.2023, складений комісією та затверджений директором Черкаської ЗОШ 1-111 ст.№7 Черкаської міської ради, батько повністю забезпечує сина матеріально. Мати хлопчика вже тривалий час проживає окремо, має іншу родину, у вихованні сина участі не приймає.

Відповідно до довідки від 10.08.2023 № 315-01-21, виданої директором школи № 7, мати дитини ОСОБА_6 з 2015 року не приходить на батьківські збори, не спілкується з учителями та класним керівником.

Згідно акту опитування сусідів від 18.08.2023 вихованням ОСОБА_5 займається його батько, матір за вказаною адресою жодного разу не бачили.

Згідно акту обстеження умов проживання працівниками служби у справах дітей Черкаської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 проживає в будинку свого батька ОСОБА_1 . Умови проживання задовільні.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. При цьому, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо віддитини,зобов`язанийбрати участьу її вихованні і має правона особистеспілкування знею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).

Пунктом 2 ч. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Отже, сімейним кодексом України чітко передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є стягнення аліментів за домовленістю сторін або за рішенням суду.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, мати або батько має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Як вбачається з матеріалів справи, мати неповнолітнього не позбавлена батьківських прав, в матеріалах справи наявне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_5 . Представник заявника зазначила, що з заявою про позбавлення батьківських прав заявник не звертався.

Отже, з матеріалів справи не встановлено, що мати неповнолітнього ОСОБА_9 не бере участь у вихованні дитини.

Враховуючи вище викладене, суд оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 76-81, 89, 2, 4, 76-89, 247, 264, 293, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , служба у справах дітей Черкаської міської ради, військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини віком до 18 років залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Д. Пироженко

Повний текст рішення складено 18.06.2024