Справа № 932/5870/24
Провадження № 2/932/2172/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 жовтня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ярощук О.В.,

при секретарі Кирилішиній В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

у с т а н о в и в:

26.06.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 28.10.1988 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 1525.

Як вказує позивачка спільне життя з відповідачем не склалось. Зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Позивачка вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. На примирення не погоджується.

Ухвалою суду 12.07.2024 року дану справу прийнято до провадження.

Позивачка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилась, надала 15.10.2024 заяву про розгляд справи без її участі, додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Просила дошлюбне прізвище не відновлювати.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у т.ч. через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв та клопотань не надав.

Судом із метою належного повідомлення відповідача щодо наявного цивільного провадження стосовно нього, 12.07.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно відповідді №689560 встановлено зареєстроване місце проживання відповідача.

Суд у судові засідання тричі викликав відповідача:

ухвалою суду про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 12.08.2024; повістками про виклик від 12.07.2024, 04.09.2024, 15.10.2024.

Окрім того, судом неодноразово розміщено публікацію на веб-сторінці Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про виклик відповідача у судові засідання.

Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення ОСОБА_2 щодо розгляду справи, яка стосується його безпосередньо.

Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему.

Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за не надсилання заявнику відповідних документів.

Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримав кореспонденцію, надіслану йому неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

На підставі ч. 8 ст. 179, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином про судове засідання, не з`явився до суду і не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву та представник позивача висловив згоду на заочне вирішення справи, суд ухвалив здійснити заочний розгляд і вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим

відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 28.10.1988 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 1525.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства, припинено. Позивачка, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Оскільки жоден з подружжя за час знаходження справи у провадженні суду не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем не ставилося питання про стягнення з відповідача судових витрат, останні залишаються по фактично понесеними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.10.1988 року, який зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 1525 - розірвати.

Дошлюбне прізвище не відновлювати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярощук