СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 на два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0272 га, кадастровий номер :69:215:0024, яка розташована в АДРЕСА_1 , та на 1/3 частину житлового будинку літ. А, що знаходиться у АДРЕСА_2 . 25.04.2018 ОСОБА_2 склав заповіт, за яким земельну ділянку площею 0,0272 га, кадастровий номер :69:215:0024, яка розташована в АДРЕСА_1 , та на 1/3 частину житлового будинку літ. А, що знаходиться у АДРЕСА_2 , він заповів позивачу. Відповідно до заповіту, позивач є єдиною спадкоємицею померлого.

26.08.2023 на фронті загинув чоловік позивача. Коли позивач почала переглядати речі, то знайшла оригінал заповіту. 27.11.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса КМНО Глушко Л.В., однак отримала відмову у прийнятті спадщини у зв`язку із пропуском строку. Отже, необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.1-24).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2023 року визначено головуючого суддю Кушнір С.І. (а.с.25-26).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження (а.с.28).

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12 лютого 2024 року замінено неналежного відповідача Територіальна громада Солом`янського району в особі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на належного - Київська міська рада (а.с.34-35).

14.02.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації зазначає, що не є належним відповідачем по справі (а.с.37-43).

25.03.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник Київської міської ради наводить положення цивільного законодавства та просить прийняти законне та обґрунтоване рішення (а.с.46-63).

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 03 квітня 2024 року №644, призначено проведення автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Кушнір С.І. у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19 березня 2024 року №797/0/15-24 (а.с.64).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2024 року визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С. (а.с.65-66).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, продовжено розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.67).

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.73-74).

Представник позивача подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та просила позов задовольнити, визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про смерті серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2020 року, виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно з копією заповіту від 25 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дерев`янко В.В., зареєстровано в реєстрі за №484, ОСОБА_2 належне йому нерухоме майно, а саме: 1/3 частку житлового будинку, літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,0272 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :69:215:0024 - заповів ОСОБА_1 (а.с.13).

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В. від 27 листопада 2023 року №93/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку, літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/3 частку земельної ділянки, площею 0,0272 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :69:215:0024, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_2 . Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 не звернулась у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не надала докази на підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.18).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста Києва як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні у місті Києві ради та їх виконавчі органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Згідно з положеннями ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що була необізнана про наявність заповіту.

Також суд враховує обставини, в яких не тільки позивач, але і весь український народ перебувають, починаючи з 24 лютого 2022 року, пов`язані із збройною агресією росії на території України, що в сукупності, за переконанням суду, є поважними причинами пропуску строку для звернення до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З огляду на наведене, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, вимога за позовом є обґрунтованою, відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 / АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 / додатковий строк тривалістю в два місяці для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Жовноватюк