Єдиний унікальний номер 341/2390/24
Номер провадження 2/341/807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, юридична адреса: вул. С. Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в :

09.12.2024 представник позивача за ордером адвокат Раврик І. Д. звернувся до суду за вимогою позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від доходу щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з наступного.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

З позовної заяви вбачається, що третьою особою зазначено службу у справах дітей Бурштинської міської ради.

За вимогами закону орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільність позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з обома батьками та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Проте такий Висновок відсутній у поданих матеріалах.

Також до позову не долучено акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, складений відповідним органом - службою у справах дітей (органом опіки та піклування).

Згідно з ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Частина 2 вищезгаданої статті передбачає, що у клопотанні про витребування доказів зазначаються вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У матеріалах справи відсутні відомості про вжиття позивачем заходів для отримання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності (або ні) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 самостійно, або докази про вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивачем також не зазначено чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування з ухваленням письмового висновку про доцільність / або ні/ позбавлення батьківських прав.

Разом із тим, у цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВС України, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька/матір про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В той же час, з позовом звернувся представник позивача, адвокат Раврик І. Д., який не уповноважений законодавством на таке звернення.

Крім цього, копія паспорта, копія свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_3 не є читабельними.

Також, в позові зазначено, що відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, проте жодних доказів цього долучено не було. Також не долучено доказів, що відповіда веде розгульний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, про що наголошено у позовній заяві.

При цьому, у позові відсутні будь-які дані з приводу того, чи вживалися до відповідача будь-які заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Так, позивачем у заяві не зазначено та не долучено належних доказів щодо попередження матір про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року по справі № 753/9240/18 суд зазначив, що процесуальним обов`язком позивача є подання доказів разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України), а в силу положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Вищевикладене не дає підставу суду зробити висновок про належне оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пункту ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА