ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/4246/23
Провадження № 2/362/551/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глевахівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Михайлівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

13.10.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просять визнати ОСОБА_1 додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з дня набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що батьки позивача уклали шлюб 06 березня 1976 року, а розірвали його 01 вересня 1983 року. 28 червня 1986 року, мати позивача - ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_4 , який став позивачу вітчимом. Вітчим позивача, її мати і позивач, з листопада 1989 року були прописані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 . 06 вересня 1997 року, позивач уклала шлюб з ОСОБА_1 і змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було приватизовано вітчимом позивача, її матір`ю та позивачем в рівних частках. 29 липня 1999 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому він залишався зареєстрованим у цій квартирі аж до самої смерті.З 17 серпня 2002 року позивач зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Мати позивача - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері, позивач прийняла спадщину у вигляді 2/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вітчим позивача - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки в с. Мархалівка, Васильківського (нині Фастівського) району Київської області, СТ «Берізка`та садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Своїх дітей, в тому числі усиновлених, у ОСОБА_4 не було.24 лютого 2022 року, розпочалась військова агресія російської федерації проти України. На момент смерті ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8 р.), тобто через два тижні після початку військової агресії, в м. Києві та в Київській області тривали бойові дії. Після поховання вітчима 10.03.2022 р., позивач, піклуючись за своє життя та життя своїх дітей виїхала за межі України. Спочатку з України до Словаччини через прикордонний автомобільний пункт пропуску «Ужгород» - «Вишнє-Нємецьке» 14.03.2022 року, потім зі Словаччини через Польщу паромом до Швеції. ВШвеції позивач з дітьми часто змінювала місце перебування.17 серпня 2023 року позивач з дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повернулась з- за кордону до м. Києва.Повернувшись до Києва, позивач, 04 вересня 2023 року, звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М., з заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима - ОСОБА_4 , як така, що проживала з спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі заяви позивача, нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М., 04 вересня 2023 року було заведено спадкову справу зареєстровану у спадковому реєстрі № 71183362 (номер у нотаріуса № 18/2023).Разом з тим, 04 вересня 2023 року, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском нею строку на прийняття спадщини та відсутністю документів, які б підтверджували факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позивач вважає, що встановлений ст. 1269 ЦК України шестимісячний строк вона пропустила зповажних причин, виходячи з наступного.У зв`язку із розпочатою, 24.02.2022 року військовою агресією російської федерації протиУкраїни, указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні було введено воєнний стан, строки якого у подальшому, у зв`язку з триваючою збройною агресією, неодноразово продовжувались і який діє на даний час.Таким чином, внаслідок вищевказаних подій та обставин, громадяни України були позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом.Як зазначалось вище, після поховання вітчима, 10.03.2022 р., позивач, піклуючись за своє життя та життя своїх дітей тимчасово виїхала за межі України до Словаччини через прикордонний автомобільний пункт пропуску «Ужгород» - «Вишнє-Нємецьке», 14.03.2022 року. Зі Словаччини, позивач потягом потрапила до Польщі. У Польщі пересіла на інший потяг, який прямував до Гданська (Польща). В Гданську , 15.03.2022 р., позивач пересіла на паром, який через 18 годин доставив її до Швеції в м. Нюнесхамн. Декілька днів вона побула у своєї родички, а вже 21 березня 2022 року з речами пішла до міграційної служби в Швеції.Декілька днів вона побула у своєї родички, а вже 21 березня 2022 року з речами пішла до міграційної служби в Швеції. В той же день позивача заселили у так званий табір (в якому переселенці знаходяться від декількох днів до тижня, півтора), а через два дні її переселили у кемпінг, де вона прожила місяць очікуючи на документи від міграційної служби. Вільно пересуватися по Швеції без шведських документів було не можливо. Грошей теж майже не було.Потім позивача заселили в готель, де вона ще чекала на документи (карту тимчасового перебування та тимчасовий податковий номер). При цьому спочатку треба було дочекатися карти, а потім подавати документи на податковий номер. В цьому готелі позивач прожила приблизно 4,5 місяці, поки її не переселили вже на так зване «постійне житло». Довідка про місцеперебування у Швеції, видана міграційною службою Швеції, де зазначена інформація про те, скільки часу і за якими адресами позивач проживала у Швеції. Увесь час поруч з позивачем перебувала її неповнолітня донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дитина потребує постійного нагляду та уваги, оскільки має певні вади зору і занадто активна. Дитину щороку перевіряє інклюзивно-ресурсний центр Святошинського району.

Отже, позивач звертає увагу суду на об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення дій, пов`язаних з прийняттям нею спадщини, а саме: смерть спадкодавця у період дії правового режиму воєнного стану; вимушений виїзд з межі України через воєнні дії з метою збереження власного життя та життя своїх дітей; постійні переїзди з місця на місце за кордоном; постійне перебування поруч та нагляд за неповнолітньою дитиною.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, однак представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримав позов в повному обсязі (а.с.161).

Представник Глевахівської селищної ради - адвокат Боженко І.Ф. надав суду заяву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній з позовними вимогами погоджується, не заперечує щодо їх задоволення та просить суд слухати справу за їх відсутності (а.с.152-154).

ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила заяву в якій зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті брата вона спадщину не приймала, і на нею не претендує, розгляд справи просить проводити у її відсутності, а позовну заяву підтримує (а.с.126).

ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила пояснення в яких зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті брата вона спадщину не приймала, і на нею не претендує, розгляд справи просить проводити у її відсутності, а позовну заяву підтримує (а.с.78).

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи визнання позову відповідачем, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 травня 2022 року (а.с.22), який був вітчимом позивачки.

ІНФОРМАЦІЯ_7 мати позивачки - ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15 жовтня 1976 року вбачається, що батьками ОСОБА_10 були ОСОБА_11 і ОСОБА_5 (а.с.10).

06 вересня 1997 року, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_1 і змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_6

29 липня 1999 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини квартири (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03 вересня 2007 року (а.с.20).

Після смерті матері, позивач прийняла спадщину у вигляді 2/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.21).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенка Н.М. від 04 вересня 2023 року за вих. №152/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 з тих підстав, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України сплив (а.с.32).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 18 березня 2005 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0613 гектара, яка складається з таких угідь: багаторічних насаджень - 0,0513, гектара, під забудовою - 0,01 гектара, яка розташована території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області в садовому товаристві «Берізка» (а.с.79).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1-5 статті 263 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З матеріалів справи, а саме з поданих до суду позивачем письмових доказів вбачається, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: з березня 2022 року по 17 серпня 2023 року перебувала за кордоном, що підтверджується копіями тимчасових посвідчень на проживання у Швеції (а.с.34). Зворотного по справі не доведено.

Так, указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними указами Президента України та діє на даний час.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій

Суд дослідивши всі обставини справи, оцінивши в силу положення ст. 81 ЦПК України докази дійшов висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із введення воєнного стану в Україні, вимушена була для збереження життя дитини виїхати до іншого місця проживання за кордон, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, який не може перевищувати саме двох місяців.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, статтями 1, 76-81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , терміном два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 11.06.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко