Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/533/24
Єдиний унікальний №733/2406/24
Рішення

Іменем України

18 грудня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, який обґрунтувала тим, що від спільного проживання з відповідачем у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син , який мешкає з позивачем та відвідує школу. З ОСОБА_2 як батьком її дитини, в зареєстрованому шлюбі не перебувала, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає окремо. Протягом 2021-2023 років епізодично перераховував їй кошти на утримання дитини . Вона вимушено з цим погоджувалася, оскільки відповідач мав мінливий дохід, а їй потрібні були кошти на ці потреби. Через деякий час відповідач почав здійснювати виплати нерегулярно, після чого взагалі перестав надавати кошти на утримання дитини.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 ОСОБА_2 мобілізований до лав Збройних Сил України з 28.02.2022 року і проходить військову службу у в/ч № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

З березня 2022 року і по даний час ОСОБА_2 має стабільне грошове забезпечення як військовослужбовець Збройних Сил України і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини ОСОБА_3 , але у добровільному порядку на постійній основі її не надає.

Так, протягом 2022 року вона отримала п`ять платежів на загальну суму 12 500 грн., протягом 2023 року - вісім платежів на загальну суму 19 500 грн.

Кошти на утримання дитини не сплачувалися у березні, квітні, листопаді , грудні 2022 року, лютому, квітні, липні, листопаді 2023, січні-березні 2024 року. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частині за минулий час, за останні три роки, оскільки позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомогти матеріально забезпечувати дитину, але відповідач перераховує кошти нерегулярно , у зв`язку з чим вона була змушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача.

Згідно рішення Ічнянського районного суду від 17.06.2024 у справі №733/715/24 з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 по частині від усіх видів заробітку до досягнення повноліття, починаючи з 01.04.2024 року.

Протоколом автоматизованого розподілу від 05.11.2024 р. справу було скеровано судді Вовченку А.В.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2024 року справа прийнята до провадження суддею Вовченком А.В. , ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явився.

Відповідно до повідомлення Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 09.11.2023 року знятий з реєстрації по АДРЕСА_2 .

В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України інформація про виклик відповідача в судове засідання розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України 11 листопада 2024 року та 03 грудня 2024 року. Судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судового засідання шляхом скерування судових повісток, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на останню адресу місця проживання відповідача, однак поштове повідомлення було повернуто до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.

Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих межах, суд вважає за можливе частково задовольнити позов, виходячи з

наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. В графі «батько» даного свідоцтва вказаний ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно, проживає окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У постанові Верховного суду від 27 січня 2020 року у справі № 672/198/19 (провадження № 61-19050св19) відображено правовий висновок згідно з яким для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Як встановлено судом, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням сплатити заборгованість за період з 01.03.2022 по 31.03.2024 року, що підтверджується листом від 07.02.2024 року з пропозицією погасити заборгованість, які позивач направляла на номер телефону відповідача ( НОМЕР_2 ) через месенджер «VIBER» (а.с.32-37).

Повторно відповідачу направлений аналогічний лист від 20.03.2024 року на той же номер, на що відповідач поцікавився , про яку суму йде мова, але жодних коштів їй перераховано не було. На лист від 12.04.2024 року відповідач взагалі не відповів. 15.08.2024 року направлено ще один лист, який також залишився без належного реагування (а.с.38-40).

Як зазначила в письмових поясненнях ОСОБА_5 , вона є бабою позивача. Після народження дитини її онука , ОСОБА_1 неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з проханням матеріально підтримувати його сина, так як вона проживає з дитиною окремо, з батьком дитини спільне господарство не веде. Лось. Л.С. неодноразово давав обіцянку про добровільну сплату коштів та періодично їх сплачував, однак не в повному обсязі. Їй відомо, що онука посилала листи з пропозицією погашення заборгованості на його телефон, однак це залишилося без належного реагування з боку останнього (а.с.41).

Приймаючи до уваги, що батько дитини не надавав допомоги дитині, ухилявся від сплати аліментів, суд вважає, що з метою дотримання розумного балансу прав та обов`язків батьків, ураховуючи майнові права матері та дитини, як отримувачів аліментів, великий період несплати аліментів відповідачем, є доцільним і обґрунтованим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий період, а саме за останні 3 роки, починаючи з 01.03.2022 по 31.03.2024 року у розмірі частини його заробітку (доходів).

В той же час, суд зазначає, що оскільки відповідач частково здійснював сплату коштів на утримання дитини , то аліменти за минулий період необхідно стягнути з урахуванням раніше сплачених сум за цей період.

На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам сина у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу з огляду на його працездатний вік, засадам розумності, справедливості, співмірності та обов`язку матері ОСОБА_1 у наданні такої допомоги сину нарівні з батьком. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільненений від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.141ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-184 СК України, ст.ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 352 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП- НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за минулий час, починаючи з 01 березня 2022 року до 31 березня 2024 року з урахуванням раніше сплачених сум за цей період , а саме: (за 2022 рік : травень 1500,00 грн., червень -3000,00 грн., серпень 2000,00 грн., вересень -3000,00 грн., жовтень -3000,00 грн.; за 2023 рік : січень -3000 грн., березень 1500,00 грн. , травень -3000,00 грн. , червень 1000,00 грн., серпень 4000,00 грн., вересень -3000,00 грн., жовтень -2000,00 грн., грудень 2000,00 грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень, 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення набирає законної сили протягом 30 днів з дня його проголошення, або через 30 днів з дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 18 грудня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко