АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/2340/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2024 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучерка Володимира Ігоровича,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2024 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 квітня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

29 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Посилався на те, що він є пенсіонером та не має можливості сплатити судовий збір у встановленому розмірі. Розмір судового збору за подання до суду апеляційної скарги становить 12,1 процент від його щомісячної пенсії.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 12 березня 2021 року у справі №912/1061/20.

В ухвалі Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 511/1284/19 вказано, що документами на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання скарги, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

В клопотанні заявник посилається на те, що докази, які підтверджують його майновий стан, містяться в матеріалах цивільної справи №727/2340/24.

Згідно з частиною 3 статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

На час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження матеріали цивільної справи №727/2340/24, які могли б підтвердити або спростувати зазначені апелянтом обставини, в розпорядженні апеляційного суду відсутні.

Отже, заявником не доведено ту обставину, що його майновий стан перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, помилковим є аргумент заявника про необхідність звільнення його від сплати судового збору з тієї підстави, що розмір судового збору складає 12,1 процент від розміру його щомісячної пенсії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» можливою підставою для звільнення від сплати судового збору є перевищення розміру такого збору 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, судовий збір в розмірі, що складає 12,1 процент від щомісячної пенсії заявника, не може бути безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги. Докази про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік до клопотання не додавалися.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, заявнику слід продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 127, 136 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 26 березня 2024 року відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА