Справа № 161/242/24
Провадження № 2/161/1308/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шарунович К.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу №161/242/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 на адресу суду надійшов вказаний позов.

В обґрунтування позовних вимог, вказує, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , мати позивача. Враховуючи рівність часток у спірному майні, позивач просить визнати за ним право власності на 1/3 частки у спірній квартирі, оскільки належність майна на праві спільної сумісної власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним своєю часткою, так як потрібно враховувати думку іншого співвласника.

Ухвалою суду від 1 лютого 2024 року вказану справу було прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні.

20.03.2024 на адресу суду від державного нотаріуса надійшла спадкова справа №287/09, заведена 05.05.2009 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проси в у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті до нотаріуса звернувся ОСОБА_2 (а.с. 27).

ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину.

У позовній заяві позивач стверджує, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо визначення часток у спірній квартирі, що позбавляє його можливості вільно розпоряджатися своєю часткою, так як потрібно враховувати думку іншого співвласника, що стало причиною звернення до суду із позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з таких норм права.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України).

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2003 квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності померлій ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому суд вважає за можливе визначити частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за позивачем у розмірі - 1/3.

Таким чином, аналізуючи зміст позовних вимог позивача та зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивач просив залишити за собою.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст виготовлено

та підписано 10.06.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Присяжнюк Л.М.