ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3056/23

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/398/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Мамонової О.Є., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»,

на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2023 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 04.12.2023, м. Прилуки,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (далі за текстом АТ «Чернігівгаз»), в якому просила стягти з останнього на її користь вартість недовідпущеного природного газу за період з 10.10.2019 по 09.02.2023 у сумі 55039 грн 64 коп., компенсацію моральної шкоди у сумі 200000 грн 00 коп. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.10.2019 працівники АТ «Чернігівгаз», у зв`язку з підозрою у наявності несанкціонованого газопроводу, шляхом механічного від`єднання припинили газопостачання до будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2022 припинення АТ «Чернігівгаз» газопостачання (розподілу природного газу) ОСОБА_1 шляхом механічного від`єднання газових мереж її помешкання від газорозподільної системи та донарахування їй обсягів необлікованого об`єму природного газу визнані незаконними. 09.02.2023 працівники АТ «Чернігівгаз» відновили газопостачання до будинку позивача. Безпідставне припинення останній газопостачання тривало 3 роки 4 місяці, тобто 1219 календарних днів. ОСОБА_1 19.04.2023 звернулася до АТ «Чернігівгаз» з претензією про відшкодування їй вищевказаної вартості недовідпущеного природного газу та моральної шкоди, однак отримала відмову. Моральну шкоду останній завдано протиправним припиненням газопостачання, що спричинило відсутність у її помешканні опалення, можливості приготування їжі, що вимагало від неї докладання неабияких додаткових зусиль для організації нормального способу життя.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено; з відповідача стягнуто: на користь позивача 19000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу, на користь держави судовий збір у сумі 2550 грн 40 коп. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними.

В апеляційній скарзі АТ «Чернігівгаз» просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до того, що:

- Кодексом газорозподільних мереж передбачена можливість відшкодування вартості недовідпущеного природного газу за безпідставне відключення споживача від газорозподільної системи. Натомість в судовій справі № 742/547/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» про визнання незаконним припинення газопостачання розглядалися вимоги про визнання неправомірними дій з відключення її від газорозподільної системи;

- в постанові апеляційного суду у вказаній у попередньому абзаці справі зазначено, що про неправомірні дії АТ «Чернігівгаз» свідчить таке: факт несанкціонованого відбору позивачкою природного газу в обхід газового лічильника не встановлений, будь-яких слідів підключення до газової мережі її будинку, що дозволяють безобліково споживати газ, не виявлено, тобто не встановлено саме того виду порушення, за яке у позивачки мало бути відключене газопостачання шляхом механічного від`єднання її газових мереж від газорозподільної системи та за яке їй донараховано об`єм необлікованого природного газу. Тож позовна вимога про визнання дій АТ «Чернігівгаз» неправомірними задоволена як похідна від факту відсутності виявленого порушення;

- позивачем оскаржувалося рішення про донарахування їй необлікованого об`єму природного газу лише в судовій справі № 742/547/20. Тому до набрання законної сили рішенням суду в тій справі припинення газопостачання за адресою позивача мало правові підстави та не було визнано судом безпідставним, що виключає задоволення позовних вимог за період з 10.10.2019 по 02.02.2023, так як з моменту відключення їй газопостачання до набрання вказаним рішенням законної сили дії АТ «Чернігівгаз» були законними;

- вимоги про стягнення моральної шкоди та витрат на правничу допомогу є безпідставними як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підтверджені належними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Денисенко С.В. просить залишити її без задоволення, а рішення суду І інстанції- без змін (арк. 79-80).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

10.10.2019 майстри ПАТ «Чернігівгаз» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за участі та за підписом споживача (абонента) ОСОБА_1 склали акт на відключення подачі газу до помешкання останньої, у якому зазначена підстава: «згідно Р. VІ гл. 7 пп. 6 постанова № 2494 від 30.09.2015 про затвердження Кодексу газорозподільних систем»; вказано такий вид та засіб виконання робіт: «відрізано механічним способом в точці приєднання», час відключення: 10.10.2019 о 16 год 58 хв, показники лічильника: 59141, 56 м куб (копія акта - арк. 13).

АТ «Чернігівгаз» направило ОСОБА_1 листа за вих. № 14003.1- Сл-25053-1019 від 31.10.2019, у якому зазначається, що їй потрібно протягом 15 календарних днів з дати отримання цього листа і доданого до нього рахунка на оплату № 69021634 від 23.10.2019 оплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відповідно до акта порушення № 2500 від 10.10.2019 у розмірі 154057 грн 28 коп. (копії цих листа й рахунка - арк. 10, 11).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.06.2022 у справі № 742/547/20, яке набрало законної сили 01.02.2022, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» і визнано незаконними дії АТ «Чернігівгаз» щодо припинення газопостачання (розподілу природного газу) по будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи, щодо донарахування обсягів необлікованого об`єму природного газу на підставі п. 1 гл. 3 розд. ХІ Кодексу ГРС на суму 154057 грн 28 коп. по вказаному будинку та зобов`язано АТ «Чернігівгаз» невідкладно за його рахунок відновити газопостачання (розподіл природного газу) до цього будинку (копія рішення на арк. 15-17).

09.02.2023 до помешкання ОСОБА_1 підключено газопостачання на підставі вищевикладеного рішення суду, що підтверджується записами у її абонентській книжці (витяг з неї на арк. 14).

У відповіді на претензію ОСОБА_1 від 19.04.2023 щодо відшкодування їй вартості недовідпущеного природного газу за період безпідставного припинення газопостачання та моральної шкоди (копія цієї претензії на арк. 24) АТ «Чернігівгаз» листом за вих. № 140-Сп-6134-0523 від 04.05.2023 (його копія на арк. 25) повідомило, що:

- ОСОБА_1 не дотримані вимоги ч. 3 ст. 22 Господарського кодексу України, що виключає можливість змістовного розгляду її претензії;

- в межах судової справи № 742/547/20 розглядалися вимоги ОСОБА_1 до АТ «Чернігівгаз» про визнання неправомірними дій щодо припинення їй газопостачання (розподілу природного газу) за вищевказаною адресою та незаконними дій щодо донарахувань обсягів необлікованого об`єму природного газу на підставі п. 1 гл. 3 розд. ХІ Кодексу ГРС на суму 154057 грн 28 коп., зобов`язання невідкладно за власний рахунок відновити газопостачання до належного їй будинку. Проте Кодексом газорозподільних мереж передбачене можливе відшкодування споживачеві не внаслідок вчинення вказаних неправомірних дій, а за безпідставне відключення газопостачання, що не є тотожними юридичними термінами;

- відповідно до абз. 2 п. 12 гл. 5 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем, якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, то до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

23.10.2019 комісією АТ «Чернігівгаз» з розгляду актів про порушення було задоволено акт про порушення № 2500 від 10.10.2019 та вирішено провести донарахування ОСОБА_1 необлікованого об`єму природного газу на підставі п. 1 гл. 3 розд. ХІ Кодексу ГРМ, у зв`язку з чим їй надіслано рахунок на оплату цього донарахування. ОСОБА_1 оскаржувалося це рішення лише в межах судової справи 742/547/20, а тому до набрання законної сили рішенням суду у цій справі припинення газопостачання за її адресою мало правові підстави, що виключає задоволення її претензії.

Відповідачем не оспорюється наданий позивачем розрахунок компенсації завданих їй збитків за період з жовтня 2019 р. по лютий 2023 р. на суму 55039 грн 64 коп. в розмірі вартості недовідпущеного їй споживачу, що є побутовим, з вини оператора ГРМ (відповідача) природного газу в результаті безпідставного припинення газопостачання (арк. 7, 8).

Неправомірним припиненням газопостачання (розподілу природного газу) до будинку ОСОБА_1 і неправомірним донарахуванням останній обсягів необлікованого об`єму природного газу АТ «Чернігівгаз» завдало їй втрат немайнового характеру у виді порушення звичного й нормального способу життя та необхідності докладання неабияких зусиль для його нормалізації.

Аналіз встановлених у справі обставин і норм права, що регулюють спірні правовідносини, доводить суд такого.

Оскільки виконаний позивачем розрахунок компенсації завданих відповідачем збитків у результаті безпідставного припинення їй газопостачання (розподілу природного газу) останнім не оспорюється, то в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не має підстав з ним не погодитися.

Нормами ЦПК України приписується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ч. 1, 12 ч. 3); обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ч. 2).

Неправомірність припинення відповідачем газопостачання до житлового будинку, який належить позивачеві, встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує повторного доказування.

Відповідно до підп. 1 п. 2 гл. 6 розд. XI Кодексу газорозподільних систем, до випадків, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг, належить, серед іншого, безпідставне припинення розподілу природного газу (газопостачання) споживачу). Відповідно до підп. 1 п. 2 гл. 6 розд. XI цього ж Кодексу, у разі якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зі змісту преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» випливає, що дія цього Закону поширюється на спірні правовідносини. В пункті 19 ч. 1 ст. 1 цього Закону зазначено, що продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. У пункті 5 ч. 1 ст. 4 цього ж Закону передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У частині 2 ст. 22 цього ж Закону йдеться про те, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) та/або майнової шкоди.

У викладеному в мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013 висновку зазначається, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору; особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності й розумності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц орієнтує суди нижчих ланок на те, що визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування такої шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.

Суд І інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди дотримався принципів розумності, справедливості та співмірності, обґрунтовано погодившись з твердженнями позивача про те, що вищезазначеними неправомірними діями відповідача спричинено неабияке порушення звичного й нормального способу її життя та необхідність докладання неабияких зусиль для нормалізації життя. Розмір моральної шкоди судом визначено правильно з урахуванням встановлених і описаних вище характеру й способу завдання цієї шкоди, а також тривалості її перетерплювання.

Разом з позовною заявою як додатки до неї ОСОБА_1 надала суду договір про надання їй правничої допомоги № 14/04/23 від 14.04.2023, укладений нею з Адвокатським бюро «Сергія Денисенка», протокол погодження договірної ціни та надання послуг (додаток № 1 до договору), складений 22.06.2023 Адвокатським бюро «Сергія Денисенка» та ОСОБА_1 акт виконаних робіт і рахунок-фактуру № 1 від 22.06.2023 (арк. 26, 27, 29, 28).

Згідно з вказаними документами, які в силу пп. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, ст. 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, а саме

згідно з договором:

- гонорар у фіксованому розмірі визначається у протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємним додатком цього договору (п. 3.2);

- погодинна ставка адвокатського гонорару розраховується в розмірі 50/% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка встановлена на день розрахунку, та використовується для визначення гонорару, якщо сторони не домовилися про фіксований або інший порядок його визначення (п. 3.1);

згідно з протоколом погодження договірної ціни та надання послуг:

- вартість досудового врегулювання питання відшкодування вартості газу, моральної шкоди, збір доказів, підготовка та подання до суду позову 15000 грн 00 коп.,

- представництво інтересів клієнта у суді І інстанції за 1 судодень (день судового засідання незалежно від його тривалості з урахуванням проїзду, очікування, участі у ньому) 2000 грн 00 коп.,

- складання процесуальних та інших документів, пов`язаних з розглядом справи у суді І інстанції, та вчинення інших дій протягом розгляду справи судом І інстанції, крім участі у судових засіданнях 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати/год;

згідно з актом виконаних робіт:

загальна вартість наданих на 22.06.2023 послуг склала 15000 грн 00 коп.;

згідно з іншими документами:

- 03.08.2023 представником ОСОБА_1 - адвокатом Денисенком С.В. подано заяву про проведення попереднього судового засідання за відсутності позивача (арк. 45);

- ОСОБА_5 1 раз брав участь у судовому засіданні 30.08.2023, що підтверджено відповідним протоколом (арк. 49-50).

З наведеного випливає, що ОСОБА_1 належить відшкодувати такі витрати на правничу допомогу: вартість досудового врегулювання питання відшкодування вартості газу, моральної шкоди, збір доказів, підготовка та подання до суду позову 15000 грн 00 коп., участь адвоката у судовому засіданні 2000 грн 00 коп., складання і подання до суду ОСОБА_5 заяви від 30.08.2023 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день ухвалення рішення у зв`язку з відсутністю у справі доказів їх оплати (на що, на думку апеляційного суду, витрачено 1 год), а саме 2684 грн 00 коп. (законодавчо встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб на день ухвалення судом І інстанції рішення) х 50% = 1342 грн 00 коп., а разом: 15000 грн 00 коп. + 2000 грн 00 коп. + 1342 грн 00 коп. = 18342 грн 00 коп.

Отож оскаржуване рішення підлягає відповідній зміні в частині відшкодування витрат на правову допомогу, а в іншій частині воно є законним; законність цього рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Підстави для перерозподілу судових витрат у порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 листопада 2023 року змінити в частині стягнутого з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правову допомогу, зменшивши розмір їх відшкодування до 18342 (вісімнадцяти тисяч трьохсот сорока двох) грн 00 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: