Справа № 462/1112/23 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б. М.
Провадження № 22-ц/811/3043/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 13 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 в інтересах недієздатної ОСОБА_3 , як законний представник останньої, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивачки 1/3 частину понесених витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири АДРЕСА_1 (у подальшому - «Квартира») у розмірі 4 836 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що у Квартирі є зареєстрованою позивачка, яку рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.11.2014 року визнано недієздатною, а рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2015 року її опікуном призначено ОСОБА_2 , яка і проживає разом з нею без реєстрації в цій Квартирі.

Згідно з рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2018 року співвласниками Квартири є позивачка ОСОБА_3 , її законний представник ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 , розмір частки якої у цій Квартирі становить 1/3. Усі названі співвласники Квартири є сестрами. Однак, з лютого 2020 року по лютий 2023 року ОСОБА_1 участі у витратах по утриманню Квартири відповідно до своєї частки у ній не приймає. Зважаючи на те, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, просила позов задоволити та стягнути з відповідачки 1 137 грн. 24 коп. витрат за розподіл природного газу, 3 598 грн. 90 коп. оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та 100 грн. витрат за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов частково задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 :

-3 598 грн. 90 коп. витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по січень 2023 року;

-100 грн. витрат за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж за період 2022 року;

-776 грн. 04 коп. понесених витрат за розподіл природного газу за період з лютого 2020 по грудень 2021 року,

а всього - 4 474 гривень 94 копійки витрат з оплати житлово-комунальних послуг на утримання квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено (а.с. 42-44).

Дане рішення оскаржила відповідачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що вона є власником 4/12 частин Квартири (тобто - 1/3 частини цієї Квартири), а відтак вважає неправомірним стягнення з неї 3 598 грн. 90 коп. витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по січень 2023 року, оскільки 1/3 частина від 7 629 грн. 35 коп. сплачених за згадану послугу становить лише 2 543 грн. 11 коп.

Стягнення з неї 776 грн. 04 коп. за розподіл природного газу за період з лютого 2020 року по грудень 2021 року вважає безпідставним, оскільки «нарахування суми за розподіл природного газу проводиться в залежності від кількості використаних куб. м. газу. Сума не є сталою і не розраховується від кількості проживаючих осіб в квартирі», а апелянт (відповідачка) у Квартирі не проживає.

Вважає безпідставним стягнення з неї 100 грн. за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж, оскільки ця позовна вимога обґрунтовується лише договором та актом надання послуги від 09.11.2022 року, «однак не надано документа про сплату суми» (а.с. 52-54).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою, запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 61-62).

Представник позивачки подала до суду Відзив на апеляційну скаргу відповідачки, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Зокрема, звертає увагу на те, що згідно положень, передбачених Кодексом газорозподільчих систем, встановлено мінімальні потужності об`єкта (об`єктів) споживання (по Квартирі, співвласниками якої є сторони спору, - 24 м.куб на 1 м.кв.), а відтак навіть за умови не споживання газу «існує необхідність сплати мінімального платежу» (а.с. 70-72).

До Відзиву долучено докази його надіслання відповідачці/апелянту (а.с. 69).

Клопотань про апеляційний розгляд справи з повідомленням її учасників до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (в тому числі - і апелянтом) те, що відповідачка ОСОБА_1 (апелянт) є співвласником квартири АДРЕСА_1 і їй на праві власності у цій квартирі належить 1/3 її частина (а.с. 12-13), а відтак ці обставини доказуванню не підлягають.

Цивільним кодексом України встановлено, що:

-власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить (стаття 322);

-співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у (зокрема) витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360);

-боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці за вирахуванням частки, яка припадає на нього (стаття 544).

В Квартирі є зареєстрованою та проживає одна особа, а саме: позивачка ОСОБА_3 , яка також є співвласником цієї Квартири (а.с. 19).

Згідно відомості ЛКП «Левандівка» про нарахування та оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 03.02.2023 року за період з лютого 2020 року по 01.01.2023 року по квартирі АДРЕСА_1 нараховано до оплати 11 064 грн. 98 коп. за згадану послугу, з яких мешканцями згаданої квартири було оплачено 7 629 грн. 35 коп., а частину нарахованої суми було «покрито» за рахунок субсидій на житлово-комунальні послуги (а.с. 22).

Апеляційна скарга не містить доводів, які б ставили під сумнів внесення вищезгаданої оплати у розмірі 7 629 грн. 35 коп. саме позивачкою.

За змістом статті 544 ЦК України, право на зворотну вимогу (регрес) до решти солідарних боржників має саме той боржник, який виконав солідарний обов`язок.

Як вбачається з вищенаведеного, позивачка виконала солідарний обов`язок співвласників квартири по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по 01.01.2023 року по цій квартирі у розмірі саме 7 629 грн. 35 коп., а відтак має право на зворотну вимогу (регрес) до решти солідарних боржників саме у згаданому розмірі (відповідно - за вирахуванням частки, яка припадає на неї).

1/3 частина відповідачки від 7 629 грн. 35 коп. становить 2 543 грн. 11 коп., а тому оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні, а саме: зменшенню розміру витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по січень 2023 року, який підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивачки, з 3 598 грн. 90 коп. до 2 543 грн. 11 коп.

До Відзиву на апеляційну скаргу, поданому до суду представником позивачки, долучено докази його надіслання відповідачці/апелянту (а.с. 69).

В той же час, апелянтом не було подано до суду своїх розрахунків витрат за розподіл природного газу - з урахуванням мінімальних норм, передбачених Кодексом газорозподільчих систем, на які посилається представник позивачки у своєму Відзиві на апеляційну скаргу.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги в частині неправомірності стягнення з відповідачки 776 грн. 04 коп. за розподіл природного газу за період з лютого 2020 року по грудень 2021 року - з посиланням на те, що відповідачка (апелянт) у Квартирі не проживає - до уваги прийматися не можуть.

Як стверджується матеріалами справи, позовну вимогу про стягнення з відповідачки 100 грн. за технічне обслуговування газових мереж позивач обґрунтовує Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 09.11.2022 року на суму 300 грн. та Рахунком на оплату від 09.11.2022 року на суму 300 грн. (а.с. 20).

Як вже зазначалося вище, за змістом статті 544 ЦК України право на зворотну вимогу (регрес) до решти солідарних боржників має саме той боржник, який вже виконав солідарний обов`язок.

В той же час, позивачкою не долучено до матеріалів справи доказів про оплату нею вищезгаданих 300 грн.за технічне обслуговування газових мереж і доводи про це, наведені у апеляційній скарзі, у Відзиві на цю апеляційну скаргу жодним чином не прокоментовано.

За наведених обставин оскаржуване рішення у цій частині підлягає скасуванню - з відмовою у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачки в порядку регресу 100 грн. за технічне обслуговування газових мереж за її недоведеності.

З урахуванням вищенаведених обставин в їх сукупності, з відповідачки на користь позивачки сумарно підлягає до стягнення 3 319 гривень 15 коп. витрат з оплати житлово-комунальних послуг з утримання Квартири, а саме: 2 543 грн. 11 коп. витрат на утримання будинку та прибудинкової території + 776 грн. 04 коп. витрат за розподіл природного газу.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року - 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 4 836 грн. 14 коп. витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги по утриманню квартири.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 4 836 грн. 14 коп., що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 4 836 грн. 14 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 13 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ) 100 грн. витрат за технічне обслуговування внутрішніх газових мереж за період 2022 року скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 13 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ) витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з лютого 2020 року по січень 2023 року змінити, зменшивши розмір цих витрат з 3 598 грн. 90 коп. до 2 543 (двох тисяч п`ятсот сорок трьох) грн. 11 коп.

У зв`язку з вищенаведеним, змінити загальний розмір витрат з оплати житлово-комунальних послуг на утримання квартири АДРЕСА_1 , який підлягає до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 ), з 4 474 грн. 94 коп. до 3 319 (три тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 15 коп.

В решті рішення Залізничного районного суду міста Львова від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 16 грудня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.