Справа № 127/7276/23
Провадження № 2/127/979/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2022 року в м. Вінниці ОСОБА_2 була складена розписка, згідно з якою підтвердив, що він отримав від ОСОБА_1 кошти у розмірі 200000,00 грн., які зобов`язувався повернути до 01.01.2023 року в разі недоставки ОСОБА_1 з-за кордону до м. Вінниці генераторів. Оскільки термін повернення коштів минув, ОСОБА_2 не виконав умови розписки, не виходить на зв`язок, то є підстави вважати, що він ухиляється від виконання грошового зобов`язання. Розписка та договір позики містять кінцеву дату повернення боргу, а саме 01.01.2023 року.

На даний час кошти відповідачем не повернуті, що стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Згідно з ухвалою суду від 10.07.2023 р. в справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Згідно з ухвалою суду від 12.10.2023 р. судом здійснено перехід до розгляду справи в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження одержав 22.09.2023 р. 06.10.2023 р. електронною поштою подав відзив на позов з наданням доказів, якими обгрунтовуються заперечення.

У відзиві зазначено про те, що відповідач у повному обсязі заперечує проти позовних вимог, тому що позивач свідомо вводить суд в оману в зв`язку з виконанням зобов`язань відповідача перед позивачем згідно з умовами розписки. Кошти по вказаній розписці отримані відповідачем у позивача для придбання генераторів на благодійні цілі, які в подальшому придбані відповідачем та передані Вінницькій обласній військовій адміністрації через комунальний заклад «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», про що свідчить акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 року, який був надісланий позивачем через менеджер відповідачу і повідомленням про відсутність претензій, як і наявності боргу в зв`язку з придбанням генераторів та передачу їх на вимогу позивача згідно з актом приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 року КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг». Відповідач просить допитати свідків : водіїв ОСОБА_3 , який підписував акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 року, щодо передачі генераторів КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», ОСОБА_4 , який купував та перевозив генератори, директора КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг» ОСОБА_5 , який прийняв генератори згідно з актом приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснив те, що за отримані кошти 200 тис. грн. ОСОБА_2 мав придбати генератори та передати їх особисто позивачу, а не іншій особі, зокрема і комунальному закладу «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг».

Відповідач позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що той генератор, який купляв свідок в м. Кельце (Польща) разом з ОСОБА_7 був доставлений до Вінницької обласної військової адміністрації. А ще два генератори передав ОСОБА_8 . Один генератор свідок купляв за власні кошти. Яке відношення має до генераторів ОСОБА_1 свідку невідомо. Коли свідок купляв генератор у м. Кельце ОСОБА_2 він не знав і не бачив. Фото акту приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 р. свідку направив на мобільний телефон ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що працює директором комунального закладу «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг». Генератори передані за актом приймання-передачі від 12.12.2022 р. ОСОБА_9 . Генератори приймала бухгалтер на складі комунального закладу в м. Вінниці. КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг» здійснює прийом, зберігання і видачу гуманітарної допомоги, а в подальшому її розподіляє Вінницька обласна військова адміністрація.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_3 про те, що з початку повномасшабного вторгнення РФ в Україну він вирішив займатися волонтерською діяльністю. Через громадську організацію свідок познайомився з ОСОБА_10 , який так само як і свідок мав привезти генератори в Україну з-за кордону в якості гуманітарної допомоги. За вказані в акті приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 р. генератори у кількості трьох штук ОСОБА_11 розрахувався за свої особисті кошти, будь-яких коштів від ОСОБА_2 не отримував. З ОСОБА_10 свідок бачився кілька разів у 2022 році та спілкувався виключно стосовно привезення будь-якої гуманітарної допомоги в Україну з-за кордону. Стосовно боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_12 свідку нічого невідомо.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про договір позики.

30.11.2022 року позивач надав відповідачу кошти в розмірі 200 000,00грн. для виконання доручення на придбання за кордоном генераторів і їх доставку в Україну.

В разі недоставки генераторів у строк до 01.01.2023 р. ОСОБА_2 зобов`язувався повернути ОСОБА_1 отримані кошти в розмірі 200 тис. грн.

В порушення взятих на себе зобов`язань за договором відповідач до цього часу генератори позивачу не доставив і кошти не повернув.

Твердження відповідача про те, що кошти по вказаній розписці отримані відповідачем у позивача для придбання генераторів на благодійні цілі, які в подальшому придбані відповідачем та передані Вінницькій обласній військовій адміністрації через комунальний заклад «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг», про що свідчить акт приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 року, не доведені належними та допустимими доказами.

В акті приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 р. зазначено про те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (через водіїв ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ) з однієї сторони, безоплатно передали та Вінницька обласна військова адміністрація через КЗ «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг» в особі директора ОСОБА_5 , який діє на підставі наказу ВОВА від 11 березня, з другої сторони, безоплатно прийняла гуманітарну допомогу : генератори, одиниця виміру палети, кількість 0,6 палета, кількість, шт. 3 шт.

Твердження відповідача про те, що це були генератори, придбані як гуманітарна допомога за кошти, отримані від ОСОБА_1 за розпискою від 30.11.2022 р. спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6 та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_2 коштів на придбання трьох генераторів, які зазначені в акті приймання-передачі гуманітарної допомоги від 12.12.2022 р. не надавав.

Розписка від 30.11.2022 р. не містить умов договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що в строк до 01.01.2023 р. придбані генератори мають бути безоплатно як гуманітарна допомога передані Вінницькій обласній військовій адміністрації через комунальний заклад «Обласний комплексний центр надання соціальних послуг».

Згідно з поясненнями позивача придбані генератори мали бути доставлені до м. Вінниці і передані йому особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач разом з поданням відзиву.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст. 610 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Виходячи із встановлених фактів, суд не вбачає виникнення між сторонами правовідносин за договором позики грошей. На переконання суду, договірні зобов`язання виникають з договору доручення, на підтвердження укладення якого подано розписку від 30.11.2022 р.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 обгрунтований і підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору у розмірі 2000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 625, 1000-1006 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договором від 30.11.2022 р. в сумі 200 000,00 грн. та у відшкодування витрат із сплати судового збору 2000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 17.06.2024 р.

Суддя