Справа №751/92/24
Провадження №2/751/595/24
Рішення

Іменем України

26 квітня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

pозглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

02.01.2024 року представник позивача за довіреністю Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.07.2019 року у розмірі 46 802 грн. 59 коп., станом на 07.11.2023 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 46 802 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. та судових витрат у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23.07.2019 року, яка разом з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту розміщені на офіційному сайті банку https://www.monobank.ua/terms й складають Договір про надання банківських послуг. Банком на підставі вказаного договору в рамках проекту «Monobank» відповідачу відкрито поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, встановлено кредитний ліміт у вигляді поновлювальної кредитної лінії, в межах якого надано кредит у розмірі 44 939,00 грн., цим самим виконавши в повному обсязі свої зобов`язання за договором. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту не виконала, внаслідок чого виникла кредитна заборгованість в розмірі 46 802 грн. 59 коп., станом на 07.11.2023 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 46 802 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн., яку просить стягнути в примусовому порядку з відповідача, та стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 509, 525, 526, 530, ч. 1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України.

Ухвалою суду від 29.01.2024 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

07.03.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таран В.А. надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки вважає, що дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, а саме стягнення заборгованості з якою відповідач повністю не погоджується.

27.03.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таран В.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження: які саме умови Договору про видачу платіжної картки діяли в період підписання ОСОБА_1 . Анкети-заяви; які саме умови Договору було надано відповідачу до моменту підписання останньою Анкети-заяви; з якими саме умовами Договору кредиту погодилася відповідач, шляхом проставлення підпису власноруч чи електронно-цифровим підписом; які саме умови кредитування діяли в період надання безпосередньо кредитної картки; факту надання відповідачу підписаного сторонами договору кредиту; факту видачі коштів «кредиту»; дотримання позивачем передбачених умов та процедур Договору для настання підстав для стягнення коштів.

Посилається, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи в позовних вимогах, що стягує лише заборгованість за договором, хоча сам посилається на пункти, згідно з якими стягує також нараховану ним неустойку в невідомому розмірі. Крім того, позивач неправомірно застосовує одночасно штраф і пеню до фізичної особи, які зазначені ним в написаних ним Умовах і правилах, а також без жодної правової підстави стягує суму «кредитної лінії», яка ніколи не видавалася фізично.

Вказує, що сума позовних вимог не доведена позивачем, а надана таблиця не є «розрахунком», і не містить жодної можливої її компетентної перевірки судом чи спеціалістом. Обов`язкові первинні документи які передбачені законодавством та Умовами і правилами, щодо виникнення спірних правовідносин позивачем не надано.

Звертає увагу суду, що з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення з даним позовом до суду, Умови і правила надання банківських послуг неодноразово змінювались позивачем, але всупереч цьому, позивач не надає належних доказів на підтвердження того, що саме з такими Умовами і правилами на які посилається позивач у позові, була ознайомлена і прийняла їх, відповідач. А тому вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року, в справі №342/180/17 та відмовити в задоволенні позову.

01.04.2024 року від представника позивача АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. (за довіреністю) надійшла відповідь на відзив (з додатками), в якій зазначає, що факт укладення між Банком і ОСОБА_1 . Договору кредиту підтверджується підписаною відповідачем Анкетою-заявою від 23.07.2019 року, відповідно до п. 3 якої, Боржник підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №26 від 03.07.2019 р., набули чинності з 04.07.2019 року, які діяли на момент підписання Анкети-заяви).

Також підтвердив, що вищезазначені документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання.

Сторони погодили порядок внесення змін до Договору, який визначений п.п. 7.1.1 Умов та правил (розділ «Порядок внесення змін до Договору»), а у разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання.

Зазначає, що зміни до Договору вважаються погодженими (акцептованими), якщо Клієнт протягом 2 календарних днів з моменту опублікування їх на сайті Банку не повідомить Банк про розірвання договору. Оскільки, Боржник не зверталася до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжувала користування карткою, а отже з ними погодилася.

Посилається, що Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача, який є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях, що і було визнано відповідачем при підписанні Анкети-заяви.

Вказує, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.3 Анкети-заяви, відповідач беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Стверджує, що відповідач успішно пройшла процедури ідентифікації і верифікації, підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK / Universal Bank та приєдналась до мобільного застосунку «monobank». Використання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку.

Вважає, що застосування до спірних правовідносин, правових висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року, в справі №342/180/17 є передчасними і незаконними, оскільки вони не є тотожними. Щодо розрахунку заборгованості відповідача, зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку (додається), кредитний ліміт Боржника складає 25 000,00 грн., баланс складає (мінус) 24 486,59 грн. (сума овердрафту (мінусу по картці)), тобто загальна сума заборгованості відповідача становить 49 486,59 грн.

Посилається, що овердрафт виник внаслідок недостатності власних коштів на рахунку відповідача і відповідно, направлення Банком коштів на погашення заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Крім того, відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 94 139,16 грн., а витрат на суму 143 625,75 грн., а отже сума яка досі не повернута складає 49 486,59 грн. (143 625,75 грн.- 94 139,16 грн.= 49 486,59 грн.).

Крім того, з деталізованої виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідачем була оформлена одна заява послуги «Заборгованість у розстрочку» на загальну суму 20 000,00 грн., яка передбачає надання Банком Клієнту Кредит з метою погашення заборгованості за раніше отриманий кредит в іншому банку на строк, визначений у Заяві, а Клієнт зобов`язується повернути суму Кредиту та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Дана послуга оформлюється в мобільному додатку «Monobank» та затверджується електронним цифровим підписом, за умовами якої, Клієнт дозволяє Банку здійснювати погашення заборгованості щомісячно шляхом безакцептованого (договірного) списання Банком з Поточного рахунку Основної картки Клієнта суми Щомісячного платежу відповідно до умов Кредитного договору. В разі відсутності на Поточному рахунку Клієнта власних коштів, Банк має право здійснити списання суми Щомісячного платежу за рахунок встановленого на Поточному рахунку Клієнта кредитного ліміту (збільшення Заборгованості за Поточним рахунком). Оскільки, кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що Банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору.

Звертає увагу, що всі поповнення використовувалися відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. Поповнення карткового рахунку відповідачем, свідчить про те, що вона усвідомлювала що винна Банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а отже повною мірою розуміла наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів.

Враховуючи зазначене, вважає, що присутні всі правові підстави для задоволення позову.

10.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таран В.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких окрім обставин зазначених у відзиві, зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували ознайомлення відповідача про збільшення та зменшення кредитного ліміту.

Вказує, що в обгрунтування розрахунку заборгованості позивач посилається на Умови та правила надання банківських послуг від 24.11.2021-27.11.2021, але сам же у відповіді на відзив визнав, що заповненням Анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 23.07.2019 року.

Посилається, що з наданої позивачем детальної виписки по рахунку відповідача видно, що 04.12.2023 року відбулося нарахування суми судових витрат у розмірі 2684,00 грн., а у позові вказано, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. проте, позов до суду надійшов 02.01.2024 року, а відкрито провадження судом 29.01.2024 року, а тому не зрозуміло з яких підстав відбулося нарахування судових витрат, адже судовий збір покладається до розміру задоволених позовних вимог за результатами розгляду справи.

Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача - ОСОБА_1 адвоката Таран В.А. про розгляд справи в загальному порядку, приходить до наступного висновку.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

В ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Судом встановлено, що в АТ "Універсал Банк" є проект мобільного банку «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту Monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку https://www.monobank.ua/terms та постійно доступні для ознайомлення.

23.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23.07.2019 року. (а.с.11)

На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Отримання платіжної картки ОСОБА_1 та погодження з правилами користування нею, підтверджується її підписом у Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг. (а.с.11)

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг. (п. 2) Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови (п. 3).

Згідно з п. 3 Анкети-заяви, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного удосконаленого цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Стаття 207 ЦК України вказує, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З наведеного позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору на сайті є неможливим.

Отже, заповненням Анкети - заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 23.07.2019, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства.

Кредитний договір між АТ "Універсал Банк" та ОСОБА_1 у тому числі Анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику ОСОБА_1 через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 (а.с. 93).

У підписаній Анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Суд, не приймає доводи представника відповідача про відсутність доказів підтвердження належності укладення між сторонами кредитного договору, прийняття відповідачем саме тих умов на які посилається позивач, фактичне отримання саме відповідачем кредитних коштів, оскільки зазначене спростовується наведеними вище обставинами в сукупності з аналізом правових норм.

Крім того, доводи представника відповідача про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ «Універсал Банк» дотрималося передбачених ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, та порядку зміни можливих умов договору, не відповідають встановленим обставинам справи.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів представника відповідача щодо застосування до даних правовідносин, правових висновків, викладених у постанові Верховного суду від 03.07.2019 року в праві №342/180/17, оскільки зазначена в постанові правова позиція не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, суд доходить висновку, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір в рамках банківського проекту «monobank» відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

До Анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с. 12-24).

Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку в рамках банківського продукту MONOBANK|Universal Bank, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Згідно із п.п. 2.3. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунка; депозитного договору; договору про надання кредиту.

Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. п.5 Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

Пунктами 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 Розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Відповідно до пункту 5.5 Розділу II Форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.

5.6 Клієнт повинен здійснювати операції в межах Кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг Банку відповідно до Тарифів.

5.7 Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної картки до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку.

Згідно з тарифами картки «Monobank» пільговий період за карткою діє до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка - 3,1 % на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості), збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості - 6,2 % на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Також п.п.5.15-5.19 п. 5 Розділу II Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором.

5.15 За порушення строків сплати Щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за картою, внаслідок не внесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому Клієнт своєчасно не вніс Щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою.

При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується.

У разі усунення Клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування Кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.

5.16 У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Відповідач на підставі п. 5.11. Розділу II Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем належними доказами, за договором № б/н від 23.07.2019 станом на 07.11.2023 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 46 802,59 грн. (а.с.8-10)

Відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, про що свідчить банківська виписка по її рахунку про рух коштів по картці (а.с. 88-92), з якої вбачається, що остання розраховувалася кредитною карткою, поповнювала мобільний рахунок, здійснювала перерахування на інші платіжні картки, знімала готівку в банкоматах, а також частково погашала кредит, однак повністю свої зобов`язання щодо їх своєчасного повернення не виконала, у зв`язку з чим утворилась кредитна заборгованість.

Крім того, з даної виписки вбачається, що відповідачем 16.10.2020 року була оформлена заява послуги «Заборгованість у розстрочку» на загальну суму 20 000,00 грн., яка передбачає надання Банком Клієнту Кредит з метою погашення заборгованості за раніше отриманий кредит в іншому банку на строк, визначений у Заяві, а Клієнт зобов`язується повернути суму Кредиту та сплатити Комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів.

Наведена виписка по рахунку, згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та здійснення нею банківських операції у тому числі сплати процентів.

З матеріалів справи вбачається, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "Універсал Банк" виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі і можливість відповідачу, розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В свою чергу, відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.07.2019 року. (а.с.8-10)

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживчий кредит" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 23.07.2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 07.11.2023» та виписки про рух коштів по картці від 28.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором №б/н від 23.07.2019 року, який не спростований відповідачем у належний та допустимий спосіб, доказів на підтвердження відсутності заборгованості відповідача за наданими їй кредитними коштами не надано.

Щодо нарахування банком відповідачу судових витрат в розмірі 2684,00 грн. і включення їх в суму заборгованості (виписка про рух коштів по картцівід 28.03.2024 року), то суд вважає що зазначені дії позивача є безпідставними, оскільки судовий збір покладається до розміру задоволених позовних вимог за результатами розгляду справи і є компетенцією суду, а не позивача.

Отже, станом на 07.11.2023 року, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед AT "Універсал Банк" за договором (без врахування нарахованих судових витрат в розмірі 2684,00 грн.), становить 46 802 грн. 59 коп., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 46 802 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. (а.с.8-10)

ОСОБА_1 на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість не сплатила.

Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

При розгляді даної справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернула, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.07.2019 року, станом на 07.11.2023 року, у розмірі 46 802,59 гривень.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.38), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 610, 611, 629, 1048 -1050, 1054 ЦК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.07.2019 року у розмірі 46 802 (сорок шість тисяч вісімсот дві) гривні 59 копійок, станом на 07.11.2023 року, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 46 802 грн. 59 коп.; заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, місто Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду виготовлений 26.04.2024 року.

Суддя О. Г. Деркач