Справа № 539/4110/23
пров. № 2/544/84/2024
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Киричевської В. М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 09 грудня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 908983894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір № 908983894 від 09.12.2020 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 8000грн строком на 30 днів зі сплатою 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавася кредит. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020.

В подальшому, 04.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 01/04082023. Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 до Договору факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги в сумі 51759,28грн, з яких 15735,47грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36023,81грн сума заборгованості за відсотками.

Позивач зазначає, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення з позовом заборгованість за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 не погашена.

Загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 становить 51759,28грн, яка складається з наступного: 8000,00грн заборгованість по кредиту; 36023,81грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00грн штрафи та пеня.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 у розмірі 51759,28грн, а також судовий збір у розмірі 2147,20грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00грн.

01.11.2023 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю, виходячи з наступного. Відповідач вказує на те, що належним повідомленням боржника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб, визначений сторонами у Договорі, банк мав би довести, що він повідомив відповідача як боржника належним чином. Проте, жодного доказу того, що він був повідомлений про підвищення відсоткової ставки за Договором, позивачем до суду не було надано. Кредитним договором передбачена можливість підвищення відсоткової ставки тільки за письмовою згодою позичальника. Отже позивач ТОВ «Юніт капітал» в порушення вимог ч. 1 ст. 651 ст. 654 ЦК України без згоди позичальника змінив істотні умови договору. Крім того, згідно з вимогами ч. 2 та ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, яка набула чинності з 10.01.2009, встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Крім цього відповідач зазначає, що позивач звернувся з позовом до суду поза межами встановленого законом строку щодо стягнення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Також відповідач вказує як обставину, яка свідчить про безпідставність заявлених позивачем вимог, те, що інформація, зазначена у договорі, відрізняється від інформації, зазначеної у паспорті споживчого кредиту, зокрема, відносно відсоткової ставки, а саме у паспорті споживчого кредиту зазначається, що відсоткова ставка є фіксованою, а у кредитному договорі зазначається, що вона є дисконтною, тобто зміненою, що остаточно впливало на стягнення відсотків за користуванням кредиту у значно більшому розмірі ніж встановлено законом. Зокрема, відповідач наголошує на тому, що встановлена у договорі відсоткова ставка є дисконтною (тобто змінною), яка є незаконною. Оскільки як зазначає позивач не потрібно дисконтувати поточну заборгованість, тобто короткострокові кредити й позики. Позивач вважає, що відсоткові ставки, зазначені у паспорті до договору та безпосередньо у самому договорі, є несправидливимим та суперечать чинному законодавству, що встановлення відсоткової ставки за користуванням кредиту, зокрема процентна ставка, відсотків річних 150,06 (фіксована), але разом з тим, орієнтовна реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 151,66. Крім цього, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 841,80 відсотків річних (та інші відсоткові ставки та штрафи), які зазначені у паспорті до кредитного договору є значно завищеними та незаконними і суперечить чинному законодавству у сфері надання мікрокредитів. На думку позивача заявлені позовні вимоги суперечать вимогам Закону України № 891-1X «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій». 31 січня 2021 року вказаний закон набув чинності. З моменту набрання чинності Законом кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця, та договори, загальний розмір позики за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, відноситимуться до споживчих кредитів, а відтак такі відносини регулюватимуться нормами Закону України «Про споживче кредитування». Також Законом встановлено, що у договорах про споживчий кредит, пеня за невиконання зобов`яання щодо повернення кредиту та процентів за ним регулюється Законом України «Про споживче кредитування». Крім цього, сукупна сума неустойки нарахована за порушення зобов`язання споживачем на підставі договору про споживчий кредит: не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором та не може бути збільшена за домовленністтю сторін. Крім цього, у договорах про споживчий кредит, пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, разом з цим не може бути більшою за 15 відсотків, суми простроченого платежу.

Також відповідач вказує на нечесну підприємницьку практику з боку відповідача та недійність правочину вчиненого під впливом обману. Зокрема, зазначає, що якщо б на момент укладення договору йому було б відомо, що розмір процентної ставки за кредитом, ціна договору та розмір фактичного удорожчання кредиту в кінці періоду кредитування не відповідають фактично встановленим у договорі розмірам і є великими, то він міг би відмовитися від його укладення. Таким чином, реальна процентна ставка за кредитом відповідно до додатку №1 до кредитного договору склала значно більше відсотків річних ніж зазначено у договорі. Банк порушив вимоги ст. 1056-1 ЦК в односторонньому порядку, без згоди позивача, збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитом. Банк не попередив позивача, що його послуги, зважаючи на їх ціну (вартість) явно не задовольнятимуть інтереси і вимоги позивача, також Банк не попередив і про те, що вартість кредиту може істотно зрости, ніж це очікувалось під час укладення договору. Банк ввів відповідача в оману, оскільки відповідно до розрахунків отримується зовсім інша сума коштів, яку б він мав сплатити банку в рахунок повернення кредиту, внаслідок чого він отримав зовсім не той кредит на який розраховував під час отримання та прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Позивач скористався тим, що відповідачу об`єктивно бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» не надав йому відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Оскільки всі зазначенні відмінності в розрахунках здійснені виключно на користь позивача, аналізуючи всі інші наявні факти в сукупності, відповідач дійшов висновку, що підписання оспорюваного кредитного договору було здійснено ним під впливом обману з боку позивача. Мотивом обману в даному випадку було одержання позивачем прихованого додаткового прибутку.

Крім цього відповідач зазначає, що пред`явлена сума заборгованості є ним оспорюванню і ним не визнається, оскільки позивач не повідомив суд про кошти, які сплачувалися відповідачем за кредитом, що остаточно впливає на загальну суму стягнення. Також позивач не надав копії документів, підтверджуючих, що новий кредитор внесений в реєстр фінансових компаній НБУ, що дає право на здійснення відповідної фінансової діяльності, що в свою чергу не надає новому кредитору здійснювати права грошової вимоги до відповідача. Крім цього позивачем не внесено обставин форс-мажору, на думку відповідача позивачем повинно було ініційоване укладання додаткової угоди щодо виконання зобов`язань в умовах воєнного стану. Також відповідач вказує на те, що позивачем порушено умови Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».

20.11.2023 через систему «Електронний суд» представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідач, посилаючись на неправомірність кредитного договору, умисно маніпулює поняттями та наводить докази, що не мають відношення до предмета спору. З матеріалів справи, зокрема, й відзиву вбачається підтвердження укладення кредитного договору. Згідно з додатками до відзиву, відповідач виконував його умови, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування кредитного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його умов. Представник позивача зазначає, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця. Відповідно до договору Позичальник засвідчує, що умови цього Договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків Кредитодавця та Позичальника; Сторони засвідчують, що укладення цього Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна із Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права та обов`язки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. У разі істотної зміни обставин, якими Сторони керувалися при укладенні Договору, Договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою Сторін; позичальник підтвердив, що отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах; інформація надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Тобто, згідно з принципом прозорості позичальник підтвердив, що інформація була надана Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та Кредитодавець забезпечив правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання та мав можливість ознайомитися з усіма додатками до справи, включаючи договір, з метою забезпечення чіткості та повної проінформованості щодо юридичних аспектів угоди. Зокрема, позичальник надає свою безвідкличну згоду на те, що сума неповерненого Кредиту, не сплачених процентів, неустойки та інших нарахувань може бути примусово стягнута через суд загальної юрисдикції або на підставі виконавчого напису нотаріуса обраного Кредитодавцем. Відповідач стверджує, що позивачем не дотримано строків позовної давності. Зазначені твердження Відповідача не відповідають дійсності, з огляду та наступне. 09.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 908983894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором 31.08.2023, тобто без пропуску терміну позовної давності.

Крім цього відповідач у своєму відзиві на позовні вимоги заперечує проти їх задоволення, зокрема, посилаючись на неправомірність нарахування відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.1056-1 ЦПК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. Також, представник позивача звертає увагу суду, що відповідач посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо споживчого кредитування і формування та обігу кредитних історій», який набув чинності після укладення кредитного договору - 01.01.2021. Згідно ст.58 Конституції України одиним з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було укладено договір кредитування, в якому були визначені всі умови нарахування відсотків за користування кредитом. Ці умови відповідають вимогам чинного законодавства, вони не змінювались в односторонньому порядку без згоди позичальника, а тому є правомірними. Крім того, з додатків до відзиву випливає, що право вимоги Позивача підтверджується станом Особистого кабінету позичальника, де видно: заборгованість по кредиту-15735,46грн; відсоток заборгованості за кредитом-36023,81грн; та загальна сума заборгованості - 51759,27грн. Отже, з аналізу матеріалів справи видно, що кредитний договір був укладений відповідно до загальних вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, які є необхідними для чинності правочину. Враховуючи це, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Представник позивача просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимог просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені відповідачем у відзиві, наполягав на тому, що перехід права вимоги до позивача не підтверджено відповідними реєстрами, а також наголосив на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 908983894 від 09.12.2020 у формі електронного документу з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 8000грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов Договору; кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (Дисконтний період), процентна ставка-1,70% в день (а.с.24-26).

Згідно з пунктом 4.1. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua.

Кредитний договір № 908983894 від 09.12.2020 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV5BH78 було направлено позичальнику 09.12.2020 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів (а.с.8), одноразовий персональний ідентифікатор № MNV5BH78 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 09.12.2020 о 22:57:06 год, після чого відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, 09.12.2020 о 22:57:21 Товариством було перераховано грошові кошти 8000грн на банківську карту, яка належить відповідачу, що в свою чергу є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно платіжного доручення від 09.12.2020 на платіжну карту ОСОБА_2 було зараховано 8000грн (оборотна сторона а.с. 11).

Відповідно до п.4.4. Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6 ст.11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст.11 цього Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, судом встановлено, та доказів іншого відповідачем не надано, що кредитний договір між відповідачем та Первісним кредитором було укладено відповідно до приписів указаних вище норм закону, в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора в електронній формі.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено.

Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено факт укладання кредитного договору № 908983894 від 09.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 .

Крім того, 15 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду до Договору №908983894 від 09.12.2020, відповідно до умов якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на суму 1500,00грн з 15.12.2020 на строк дії Договору № 908983894 від 09.12.2020 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах Договору (п. 1 Додаткової угоди) (а.с.13).

Згідно п. 2 сторони домовилися викласти Графік розрахунків (Додаток № 1 до Договору) в новій редакції та відобразити у Графіку розрахунків єдиний порядок сплати непогашеної суми кредиту, збільшеної на суму, зазначену у п. 1 Додаткової угоди.

Всі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними і Сторони підтверджують свої зобов`язання щодо їх виконання. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її укладання та є невід`ємною частиною Договору (п. 3, 4 Додаткової угоди).

Згідно графіку розрахунків (Додаток № 1 до Додаткової угоди від 15.12.2020 до Договору № 908983894 від 09.12.2020) загальна сума кредиту становить 9235грн 60коп, термін платежу 08.01.2021; нарахований процент 1043грн 12коп (а.с.14).

Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом також встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Талліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Талліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021.

28.11.2019 Додатковою угодою № 19до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти п. 8.2. Договору в наступній редакції: «8.2. Строк дії цього Договору починає перебіг у момент визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором» (а.с.14).

21.10.2020 була укладена Додаткова угода № 25 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 16).

05.08.2020 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 (а.с. 35-36).

05.08.2020 сторонами була укладена Додаткова угода Договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, 10 серпня 2020 року Додаткова угода № 1 Договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (а.с. 16), Додаткова угода № 2 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, якою продовжено строк дії Договору до 31.12.2022 включно (а.с. 27).

Також судом встановлено, що 04.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 01/04082023.

Відповідно до Реєстру боржників від 04.08.2023 до Договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 51759,28грн, з яких 15735,47грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 36023,81грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 42-43).

За таких обставин, оскільки позивач вважає, що він є новим кредитором за зобов`язаннями позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 суду слід встановити, чи порушені права позивача та чи набув він право на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №908983894 та додатковою угодою до нього, укладеними між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 ..

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вказує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Кредитного договору №908983894 від 09.12.2020 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надало відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 8000грн строком на 30 днів.

Згідно Додаткової угоди до Договору № 908983894 від 09.12.2020 сторони домовилися збільшити суму кредиту за кредитним договором №908983894 від 09.12.2020 на 1500грн (а.с.13).

Платіжними дорученнями від 09.12.2020 та 15.12.2020 підтверджується перерахування ОСОБА_2 кредитних коштів в сумі 8000грн та 1500 відповідно до кредитного договору № 908983894 та додаткової угоди до нього (а.с.11).

Натомість, щодо доводів позивача про те, що відповідачу були видані ще кредитні кошти, а саме: 500грн - 23.12.2020, 400грн - 03.01.2021, 250грн - 04.01.2021, 500грн - 05.01.2021, 4850грн - 06.01.2021, то суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували та доводили, що на видачу кредитних коштів в сумі 500грн, 400грн, 250грн, 500грн та 4850грн між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_2 укладався кредитний договір чи додаткові угоди до кредитного договору № 908983894 від 09.12.2020, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За таких обставин з відповідача належить стягнути надані останньому 09.12.2020 та 15.12.2020 кредитні кошти та відповідно нараховані на них відсотки за користування кредитними коштами, з урахуванням часткового погашення.

Перевіривши розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а.с.118-119), суд зазначає таке.

Згідно п. 1.2. Договору № 908983894 від 09.12.2020 Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримания Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надания Кредиту.

Відповідно до п. 1.3. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування Кредитом, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем Позичальника або шляхом активації Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Застосування Позичальником зазначеного права продовження загального строку Дисконтного періоду можливе до закінчення Дисконтного періоду, а також під час Пільгового періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору, строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою:

Z = 30 - (X-Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця).

При цьому Сторони узгоджують що у випадку, якщо ?>Х, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період дорівнює 30 днів.

Згідно п. 1.4 Договору за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користувания Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

п.1.4.1 Договору виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахувания процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 150,06 сто п`ятдесят цілих шість сотих процентів річних, що становить 0,41 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним.

За таких умов строк Дисконтного періоду за договором № 908983894 від 09.12.2020 слід рахувати з моменту укладення 09.12.2020, а за додатковою угодою строк Дисконтного періоду слід рахувати з 15.12.2020 до 14.01.2021.

Враховуючи, що заборгованість з наданих кредитних коштів за кредитним договором та додатковою угодою до нього (тіла кредиту) складає 9235,60грн (9500грн загальний розмір наданого кредиту 264,40грн сплачено відповідачем 11.12.2020 в рахунок повернення тіла кредиту = 9235,60грн), тому розмір процентів за Дисконтний період (з 17.12.2020 до 14.01.2020) в день становить: 0,41 х 9235,60 ? 100 = 37,87грн/день. Отже згідно розрахунку заборгованості розмір процентів з 17.12.2020 по 14.01.2020 становить 1022,49грн.

Таким чином сума до стягнення за кредитним договором та додатковою угодою до нього становить: 9235,60грн тіло кредиту, 1187,24грн відсотки за Дисконтний період з 09.12.2020 по 14.01.2021 (з яких 164,75грн відсотки за період з 09.12.2020 по 15.12.2020 та 1022,49грн відсотки за період з 17.12.2020 по 14.01.2021).

Згідно п.1.6. Договору основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.7. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.

Відповідно до п.1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

Згідно п. 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденносплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 (вісімсот сорок одна цілих вісім десятих) процентів річних, що становить 2.30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно п.1.8. Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником.

З огляду на зазначене, розмір нарахованих процентів за 90 днів становить: 212,42грн х 90днів = 19117,80грн.

Підсумовуючи вищевикладене загальна сума заборгованості за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 та додатковою угодою становить 29540,64грн, з яких: 9235,60грн заборгованість за тілом кредиту, 20305,04грн (1187,24грн +19117,80грн) заборгованість за процентами.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повного повернення кредитних коштів за кредитним договором № 908983894 та додатковою угодою до нього, укладеними між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 , в установлені договором строки, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» отримало право вимоги за договорами факторингу, та після набуття права грошової вимоги за вказаними кредитними договорами, відповідачем не було сплачено жодних платежів на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідачана користь позивача заборгованість за вказаним кредитнимдоговором, що становить 29540,64грн.

Натомість, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача що несправедливості умов кредитного договору, оскільки зі змісту кредитного договору, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вбачається, що жодні умови, які законом визнаються несправедливими, до кредитного договору внесено не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов. Ніяких застережень або зауважень з боку позичальника ОСОБА_2 щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або пролонгації під час їх підписання не подано.

Щодо посилання представника відповідача на Закон України "Про захист прав споживачів" суд зазначає, що він застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому прийняв надані кредитором кредитні кошти. Належних та допустимих доказів на спростування невірного нарахування процентів, по кредитним договорам відповідачем не надано. А тому посилання на порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивачем не дотримано строків позовної давності суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 09.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 908983894 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором 31.08.2023, тобто без пропуску терміну позовної давності.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

З огляду на викладене позовні вимоги належить задовольнити частково з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, а саме 57,07% позовних вимог (29540,64грн задоволено судом х 100% ?51759,28грн просив стягнути позивач = 57,07%), тому суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1223,70грн з розрахунку: 2144,20 х 57,07% ?100%=1223,70грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача виконав взяті на себе зобов`язання та надав позивачу визначену договором правничу допомогу, що підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2022 року, укладеної між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (а.с. 48-50), копією Акту прийому-передачі наданих послуг від 08.08.2023 року (а.с. 29), копією рахунка № 274 від 08.08.2023 (а.с. 29), платіжною інструкцією на суму 5000,00грн (а.с. 30), копією протоколу погодження видів правової допомоги та договірної ціни (а.с. 31), копією Додаткової угоди № 19 до Договору про надання правової допомоги від 01.12.2022 (а.с. 32-34) .

Враховуючи викладене, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, то понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 57,07% (29540,64грн задоволено судом х 100% / 51759,28грн просив стягнути позивач = 57,07%), тому з відповідача належить стягнути витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2853,50грн з розрахунку: 57,07% х 5000грн / 100% = 2853,50грн.

Згальних розмір судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача становить 4077,20грн.

Керуючись ст.2-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», юридична адреса: вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, м. Київ, , заборгованість за кредитним договором № 908983894 від 09.12.2020 в сумі 29540 (двадцять девять тисяч п`ятсот сорок) гривень 64 копійки, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 9235 (девять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 60 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 20305 (двадцять тисяч триста п`ять) гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», юридична адреса: вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, м. Київ, , судові витрати в сумі 4077 (чотири тисячі сімдесят сім) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.06.2024.

Суддя Н.В.Нагорна