Справа № 932/2698/23
Провадження № 2/932/2268/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 , в якій позивач просила суд, стягнути з ОСОБА_3 : відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 50 375,49 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн.; витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 4 000,00 грн.; витрати пов`язані з правовою допомогою у розмірі 12 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилалась на те, що 08.08.2021 у м.Дніпро між автомобілем марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 відбулась ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2021 прийнятою за результатами розгляду справи №932/6731/21, ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

З огляду на те, що матеріальні збитки спричинені власнику автомобіля марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , становлять 99 423,34 грн., а страховиком відповідача виплачено страхове відшкодування у розмірі, що є не достатнім для покриття спричинених збитків, позивач, керуючись приписами ст.1194 ЦК України, вважав за необхідне звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачем подано відзив доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що позивачем не надано доказів розміру отриманого страхового відшкодування, що виключає можливість встановлення суми, яка може бути стягнута з відповідача. Також не надано доказів понесених у результаті ДТП збитків.

Третьою особою було надано пояснення в яких зазначено, що розмір страхового відшкодування який розраховувався страховою було виконано з врахуванням приписів ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зменшено на розмір франшизи.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому наведено додаткові обґрунтування з приводу заявлених позовних вимог.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_5 від 20.03.2023, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2023, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку, справу передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 19.07.2024 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо заявлених позовних вимог та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до копії постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2021 прийнятої за результатами розгляду справи №932/6731/21, 08.08.2021 у м.Дніпро між автомобілем марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 відбулась ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За результатами розгляду вказаної справи, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення діяння передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно копії витягу з пошукової бази страхових полісів, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 08.08.2021, застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АР/7544080).

Відповідно копії листа начальника управління врегулювання збитків по роботі з клієнтами ТДВ СК «Альфа-Гарант» Сегеда В.П. від 20/938, за полісом №АР/7544080, розмір франшизи становить 2 600,00 грн.

Згідно копії висновку експерта №0809/21 від 09.09.2021 складеного експертом Дроздовим Ю.В. , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин складає 51 647,63 грн. без урахування ПДВ, а з урахуванням ПДВ - 55 962,85 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai i30» державний номерний знак НОМЕР_1 становить 99 423,34 грн.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Частиною першою статті 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Приписами ЦК України у взаємозв`язку із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що сторони вільні в погоджені мов договору. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається ліміт відповідальності страхувальника, а також розмір франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування.

Згідно висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до позиції ВС/КЦС висвітленої у постанові від 01.07.2020 прийнятій за результатами розгляду справи №420/998/18, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

У постанові ВС/КЦС від 04.03.2020 у справі №331/6395/18 зазначається, що на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно висновку викладеного у постанові ВП/ВС прийнятій за результатами розгляду справи№ 755/18006/15-ц від 04.07.2018, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Тобто постраждалий має право подати позов до винної у ДТП особи у разі якщо розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди та у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, а за загальним правилом позов подається до страховика винної у ДТП особи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з того, що позовна заява та додані до неї докази свідчать про наявність договору страхування предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_2 , однак з огляду на те, що відповідальність відповідача, згідно вказаних приписів норм матеріального права наступає лише у разі перевищення суми страхового ліміту та наявності законодавчих обмежень, заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за відсутності договору страхування у матеріалах справи та доказів здійснення страхової виплати (розміру), суд позбавлений можливості визначити межі відповідальності страхувальника та страховика.

Суд акцентує увагу, що позивачем не надано доказів понесення реальних збитків, а також того, що законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком становлять 50 375,49 грн.

Також, суд звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що покладає обов`язок на кожну зі сторін по наданню доказів на обґрунтування своєї позиції, в тому числі шляхом подання клопотань щодо витребування таких, чого позивачем та його представником зроблено не було.

Крім того, суд зазначає, що у виниклих правовідносинах (деліктних) саме на позивача покладено обов`язок по наданню доказів щодо вірно визначеної особи відповідальної за шкоду та щодо її розміру, перевірити вірність чого, без дослідження договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з огляду на норми права, які регулюють виниклі правовідносини, не можливо.

З огляду на зазначене, заявлені позовні вимоги, не підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги залишено без задоволення, судові витрати, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 11.11.2024 року.

Суддя В.В. Куцевол