ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/320/24
номер провадження 2/695/626/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноші за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі позивач) з позовом, до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ст. 187 ЦПК України судом зроблено відповідні запити щодо одержання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача.

Однак станом на 29.02.2024 встановити такі відомості не вдалось, що підтверджується листом на запит суду, наданим Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.2-1753/6-24 від 20.02.2024 (вхідний № 3229 від 28.02.2024), та одержаними 29.01.2024 відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, на виконання вимог ст. 187 ЦПК України Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України до суду надано відомості, що за наявною інформацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.2023 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач відзив на позов не надав.

У судове засідання, призначене на 12 год 30 хв 19.06.2024, позивач явку свого представника не забезпечив, згідно з наявною в матеріалах справи заявою просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не прибув, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. На підтвердження причин неявки 23.05.2024 надіслав на електронну адресу суду первинну медичну картку. Крім того, відповідачем було надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.02.2022 № 39, довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2024, посвідчення серія НОМЕР_2 виданого 10.10.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України «Про оголошення військового стану» №68 від 24.02.2022 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду розвідника-кулеметника, другого розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , ВОС-106646А, шпк «солдат», та ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2024.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Враховуючи підстави та предмет спору, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.

Положеннями статті 251 ЦПК України передбачено випадки, у разі яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 №7168, Указом Президента України від 19.04.2022 №7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 №2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX та продовжений до теперішнього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону №389-VIII визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

За приписами статей 1 та 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі Закон № 1934-XII) Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначається статтею 3 Закону №1934-XII, відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст.263 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц та від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути наявні докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Крім того, ухвалою суду від 23.04.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів: зобов`язати уповноважених осіб АТ «СЕНС БАНК» надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалася банківська картка № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ),

- інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_3 за період з 12.10.2021 по 09.01.2024, включно.

Однак станом на 19.06.2024 витребувана судом інформація уповноваженими особами АТ «СЕНС БАНК» суду не надана.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи положення ч.2,3 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку відкласти судове засідання.

Керуючись ст. 223, 247, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зобов`язати уповноважених осіб АТ «СЕНС БАНК» надати суду до 19.07.2024 інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

-чи випускалася банківська картка № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ),

-інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_3 за період з 12.10.2021 по 09.01.2024, включно.

Відкласти судове засідання з розгляду справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 19.07.2024 о 09 год 15 хв, що буде проводитись у залі суду Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Ватажок-Сташинської А.В., із повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Роз`яснити відповідачу право надати суду до 19.07.2024 докази того, що підрозділ Збройних Сил України, у складі якого перебуває відповідач, переведений на воєнний стан, зокрема, приймає участь у виконанні бойових завдань.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи та викликати їх у судове засідання.

Копію ухвали надіслати АТ «СЕНС БАНК» для виконання.

Роз`яснити, що відповідно до частин 7, 8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська