Єдиний унікальний номер справи № 461/791/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 27.05.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено угоду №C-617-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Також, укладаючи кредитний договір, сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами договору, що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4). Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію та інші платежі за кредитним договором.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 153637, 53 грн та судовий збір.

21 листопада 2023 року від позивача надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, відповідно до якої позивач просив в частині стягнення грошових коштів у розмірі 52408, 62 грн за угодою залишити без розгляду, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 101 228, 91 грн та судовий збір підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 101 228, 91 грн та судовий збір у розмірі 2684, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 17 серпня 2023 року відповідач направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

15 жовтня 2024 року позивач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 21 листопада 2024 року, з`явилася представник позивача.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Як установлено судом, що 27.05.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №C-617-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.

Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № НОМЕР_1 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_2 ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу.

Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних.

Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди, становить 49000,00 грн.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується випискою по поточному рахунку.

Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію та інші платежі за кредитним договором.

Останній платіж боржником здійснено 29.04.2022 року.

Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 10.01.2023 року становить: основний борг 94882,99 грн; прострочений борг 14144,26 грн.; прострочені проценти 44036,76 грн.; строкові проценти 573,52 грн. Загальний розмір заборгованості 153637,53 грн.

Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку (поточному рахунку) № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 10.01.2023 року.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05.12.2022 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно з даною вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір.

Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 20.11.2023 року становить: основний борг 64 815,76 грн; прострочений борг 2 700, 66 грн.; прострочені проценти 33 712, 49 грн. Загальний розмір заборгованості 101 228, 91 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком.

Основним доводом апеляційної скарги відповідача було те, що Кредитний договір, а також Умови та Правила відповідачем не були підписані, позивач не надав підтверджень того, що саме ці Умови та правила були додатком до підписаної заяви-анкети.

Як убачається з матеріалів справи, 27.05.2019 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Угоду №С-617-0 про відкриття Кредитної та обслуговування Кредитної картки. ОСОБА_1 підписала Кредитний договір та ознайомилася з Договором, посилання на розміщення якого на офіційному сайті Банку міститься безпосередньо у Кредитному договорі. Також підписанням Кредитного договору Позичальник підтвердила, що ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, з умовами Кредитного договору, Тарифами Банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднено на Інтернет-сто Банку, та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона цілком згідна

Крім того, у Кредитному договорі, який підписаний Позичальником, наявна вся інформація щодо у кредитування, а саме: тип кредиту, максимальний ліміт кредитної ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Кредитного договору, умови зміни кредитного ліміту, процентна ставка, умови сплати неустойки (штрафів, пені) та інші умови надання, користування повернення кредиту.

Відповідно до вимог ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи наведене, вказаний вище Договір є Договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що хоча кредитний договір і є договором приєднання, однак він містить абсолютно всі необхідні умови кредитного договору, і вказаний договір був підписаний відповідачем, відтак підстав для неврахування його умов в даному випадку немає.

Наступним доводом апеляційної скарги відповідача було те, що в розмір заборгованості позивачем було включено прострочену плату за обслуговування кредиту. Послалася на висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року №496/3134/19, зазначивши, що останній має бути врахований під час розгляду даної справи.

Колегія суддів не погоджується з вказаними доводами з огляду на таке.

Правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року №496/3134/19 стосується нікчемності умов договору про споживчий кредит щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості, якою передбачена оплата інформації про стан кредитної заборгованості яку споживач має право вимагати один раз на місяць безкоштовно та застосування вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Як убачається з 1.2.1 Тарифів передбачено сплату, разом з обов`язковим мінімальним платежем, починаючи з місяця, наступного за місяцем відкриття рахунку - 4% за обслуговування кредитної заборгованості (від залишку заборгованості станом на останній день місяця).

Тобто у правовідносинах між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» відповідачу встановлено сплату щомісячно 4%, разом з обов`язковим мінімальним платежем, починаючи з місяця, наступного за місцем відкриття рахунку, від залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця, як умову встановлення кредитного ліміту по кредитній картці.

Умовами Кредитного договору не встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості, якою передбачена оплата інформації про стан кредитної заборгованості.

Колегія суддів зазначає, що сплата 4% від залишку заборгованості на кінець розрахункового періоду згідно з Тарифів була та є обов`язковою у випадку наявності залишку заборгованості станом на останній банківський день місяця та залежала виключно від дій ОСОБА_1 та стану заборгованості за Кредитним договором, тобто використаних, але не повернутих коштів, за що Позичальнику по факту потрібно було сплатити 4% від суми неповернутих коштів. Стягнення таких коштів не суперечить закону.

Тобто вказані платежі не відносяться до тих платежів, які оплачуються за інформаціюпро стан кредитної заборгованості чи комісію, тому вказана позиція Верховного Суду не може бути застосована до спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на те, що в у вказаній правовій позиції ВП Верховного Суду вирішувалось питання чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно із Законом України «Про споживче кредитування»; чи має кваліфікуватись умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна, є безпідставним, оскільки позиція Верховного Суду щодо таких платежів взагалі відсутня.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишитибез задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько