Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7814/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Едіта Ігорівна, до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Химишинець Едіта Ігорівна, звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивачки дід - ОСОБА_2 , який за життя проживав в АДРЕСА_1 .

Дружина діда - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а донька спадкодавця (позивача мати) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До складу спадщини за заповітом ввійшло наступне майно: житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1 . Будинок рахується за спадкодавцем на підставі записів у погосподарській книзі, правовстановлюючих документів не оформлено;

-земельна ділянка загальною площею 0,31 га, розташована на території с. Боржавське, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗК №003-00247 від 31.07.1995.

Спадкодавець ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів, онуці ОСОБА_1 .

На день відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживали та були зареєстровані його зять ОСОБА_5 , його онука ОСОБА_1 (позивачка), чоловік позивачки ОСОБА_6 та їх діти.

Спадкоємці які мають право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом відсутні.

Позивач зазначає, що прийняла спадщину за заповітом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України), однак через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позивачка не може оформити спадщину нотаріально.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник у позові зазначила про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.4) .

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивачки дід - ОСОБА_2 , який за життя проживав в АДРЕСА_1 (а.с.5-11,13, 16).

Дружина діда - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а донька спадкодавця (позивача мати) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14-15).

До складу спадщини за заповітом ввійшло наступне майно: житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1 . Будинок рахується за спадкодавцем на підставі записів у погосподарській книзі, правовстановлюючих документів не оформлено; земельна ділянка загальною площею 0,31 га, розташована на території с. Боржавське, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗК №003-00247 від 31.07.1995 (а.с. 20-26).

Спадкодавець ОСОБА_2 залишив заповіт, яким все своє майно заповів, онуці ОСОБА_1 (а.с.12).

На день відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживали та були зареєстровані його зять ОСОБА_5 , його онука ОСОБА_1 (позивачка), чоловік позивачки ОСОБА_6 та їх діти (а.с.17).

Спадкоємці які мають право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом відсутні (а.с.27).

Позивач прийняла спадщину за заповітом, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України).

Втрата оригіналу правовстановлюючого документу є перешкодою для прийняття спадщини у нотаріальному порядку

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , набуте в порядку спадкування за заповітом після смерті її діда ОСОБА_2 право власності на спадкове майно:

-житловий будинок з надвірними побудовами в АДРЕСА_1 , загальною площею 209, 2 кв.м., в тому числі житлова 141, 3 кв.м.;

-земельну ділянку загальною площею 0,31 га, розташовану на території с. Боржавське, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, належну спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗК№ 003-00247 від 31.07.1995.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 17.12.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк