Справа № 601/2847/21
Провадження № 6/601/19/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання вказав, що на виконанні в Кременецькому відділі державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №68742343 з виконання судового наказу №601/2847/21 виданого 05.01.2022 про стягнення заборгованості з водопостачання в сумі 6355,80 грн. та 227 грн. сплаченого судового збору.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, а тому необхідно встановити тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення боргів за судовими рішеннями.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання представник ДВС не з`явився, однак подав заяву про розгляд подання у його відсутності.

Судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження АСВП №72405840 з примусового виконання:

Згідно судового наказу виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області від 25.11.2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь КП Кременецької міської ради «Міськводгосп» заборгованість за отриманні послуги з водопостачання з водовідведення в розмірі 6355 грн. 80 коп. та 227 грн. сплаченого судового збору

22.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68742343.

08.12.2021 державним виконавцем винесена постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 56663558.

24.07.2014 та 05.07.2021 винесені постанови про арешт майна боржника.

08.12.2021, 16.02.2022, 17.02.2022, 22.02.2022, 23.08.2022 09.09.2022, 06.06.2024, 07.06.2024 винесені постанови про арешт коштів боржника, які за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження (ЛСВГІ) надіслані до банків - учасників обміну.

Відповідно до відповіді банків-учасників обміну на рахунку боржника у АТ «СЕНС БАНК» сума залишку коштів на рахунку станом па 06.06.2024 становить 0,40 гри.

Згідно інформації від 07.06.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.06.2024 встановлена наявність запису про арешт рухомого майна боржника.

Згідно відповідей отриманих з установ (ТзОВ «Розрахунково-кліринго-консалтипгова компанія» «АВС-РЕЄСТР», Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, управління Держпраці в Тернопільській області,ТСЦ6147) майна у боржника не виявлено.

Відповідно до відповідей ДГІС України (остання - 05.06.2024) про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця: інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Відповідно до відповідей Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи: інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, до ДФС не надходила.

Відповідно до відповідей МВС України від (остання - 06.06.2024) в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформації з Реєстру зареєстрованої сільськогосподарської техніки від 07.06.2024 - за вказаними параметрами машин не знайдено.

Станом на 07.06.2024 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою підприємцем.

Згідно повідомлення УДМС України в Тернопільській області станом на 06.11.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді на запит до ДМЦ про зареєстроване місце проживання чи місце перебування особи станом па 05.06.2024 боржник зареєстрований в АДРЕСА_2 .

При виході державним виконавцем 30.06.2021 по місцю проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 майна належного боржнику та на яке може бути звернено стягнення не виявлено, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України від 07.06.2024 встановлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України (останній: 01.06.2024, напрям перетину: в`їзд).

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що останнє не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

В силу вимог п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями п. 19 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення або рішення інших органів, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення або рішення інших органів, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно з вимогами ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, державний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник рішення суду не виконує, при цьому документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Однак, сам по собі факт невиконання рішень суду не є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межи території України, а наявність паспорта громадянина України для виїзду за кордон та інформації про регулярні перетини через кордон, не підтверджує факт свідомого та злісного ухилення від виконання рішень суду.

Державним виконавцем не подано жодних доказів того, що ОСОБА_1 маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, має намір його перетинати і не повернутись назад на територію України та відповідно ухилитись від виконання судового рішення.

Крім того, з виписок щодо перетину боржником державного кордону вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав кордон України та повертався назад

Також, державним виконавцем не обґрунтовано, як саме таке обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде дійсно сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення, оскільки відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) останнього, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Вимога щодо стягнення заборгованості за отриманні послуги з водопостачання під час розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 не підлягає до розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260,261,268,441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника відділу Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: