Провадження № 2/756/814/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Косянчук Н.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію вартості частки майна - автомобіля марки Peugеot 2008, номерний знак НОМЕР_1 ., що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у розмірі 151 591,30 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя.

Ухвалою судді від 06.10.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження.

23.02.2024 від представника відповідача - адвоката Баранова О.В. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору, з огляду на те, що відповідач неодноразово пропонував позивачу передати їй у власність автомобіль марки Peugеot 2008, номерний знак НОМЕР_1 , в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. Тобто позивач у безспірному порядку може отримати вказаний автомобіль, а в матеріалах справи відсутні докази того, що сторони не досягли згоди щодо порядку поділу спільного майна подружжя.

Представником позивача 07.05.2024 до суду подано заперечення проти закриття провадження у справі, у яких остання зазначила, що вимоги, викладені у позовній заяві, стосуються вирішення питання щодо поділу спільного майна подружжя, а не вирішення питань, що виникли у зв`язку з наявною у відповідача заборгованістю зі сплати аліментів. Обов`язок відповідача утримувати дитину є безумовним та не залежить від питань правового режиму майна подружжя, в тому числі й набутого у шлюбі з матір`ю дитини, на утримання якої не сплачуються аліменти. Додатково зазначила, що жодних пропозицій від відповідача щодо мирного вирішення питання щодо поділу майна подружжя позивач не отримувала, при цьому автомобіль знаходиться у користуванні відповідача і у позивача немає доступу до автомобіля.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Ознайомившись з клопотанням, вислухавши представників сторін, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Правова позиція Верховного Суду викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19.

З урахуванням того, що предмет спору на час розгляду справи у суді не припинився та між сторонами залишилися неврегульовані питання щодо спірного майна, зважаючи на те, що сторонам надавався строк для укладення мирової угоди, проте домовленість між сторонами не досягнута, а також презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з чим клопотання сторони відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 255, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата виготовлення повного тексту ухвали - 18.06.2024.

Суддя О.О. Тиха