Справа № 291/438/23
Провадження №2/291/343/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2024 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Ружин Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про зміну способу та зменшення розміру стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтнремах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу та зменшення розміру стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 12.07.2017 з позивача, ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на ім`я ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.06.2017 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дані аліменти стягуються виконавчою службою у межах виконавчого провадження №54647065.

На даний час в позивача виникли відповідні обставини, які є підставою для зміни способу та зменшення розміру стягнення аліментів згідно вищевказаного рішення суду.

Так у порівнянні з 12.07.2017 року (датою прийняття судового рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) сімейний стан, стан здоров`я ОСОБА_1 та матеріальне становище неповнолітнього ОСОБА_4 змінилися. Зокрема з 28.01.2022 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, що пов`язане із захистом Батьківщини. Відповідно до довідки МСЕК ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця, що автоматично передбачає те, що платник аліментів обмежений у своїх можливостях щодо отримання доходу (заробітку). Також з метою недопущення подальшого погіршення стану здоров`я, позивач повинен проходити медикаментозне лікування 2-ма курсами на рік, санітарно курортне лікування, перебувати під постійним наглядом лікаря, що очевидно несе відповідні значні матеріальні затрати. Окрім того, у ОСОБА_1 і його цивільної дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син, ОСОБА_7 і відповідно останній знаходиться на утриманні свого батька. Є очевидний факт, що позивач зобов`язаний забезпечити належний матеріальний стан та гармонійний розвиток свого другого сина, якому ще не виповнилось 3 роки. При цьому, цивільна дружина позивача, з якою ОСОБА_1 живе однією сім`єю з серпня 2017 року, перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною і відповідно на ОСОБА_1 лягають обов`язки щодо матеріального забезпечення матері його сина, яка є тимчасово непрацездатною. Більше того, на теперішній час ОСОБА_4 навчається на очній формі навчання (державне замовлення) Державному навчальному закладі «Бердичівське вище професійне училище» і лише періодично мешкає зі своєю матір`ю. Останній безоплатно проживає упродовж всього періоду навчання у відомчому гуртожитку та отримує державну стипендію. Таким чином спільна дитина сторін на час навчання матеріально забезпечена державою і не потребує додаткових грошових коштів на навчальний процес і проживання.

У зв`язку з чим просить, суд, змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 11.07.2017 по справі №291/727/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на тверду грошову суму, та стягувати з позивача аліменти у твердій грошовій сумі - 3500,00 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити. В подальшому в судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимог підтримують в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, представник відповідача, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. В задоволенні позову відмовити з підстав викладених в письмовому поясненні. При прийнятті рішення просив вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з позивача на користь відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Суд встановив, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується актовим записом №2 від 23.06.2009 року, складеним Виконавчим комітетом Новочорнорудської (раніше Жовтневої) сільської ради Ружинського району Житомирської області (а.с.160-161).

У шлюбі в сторін народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 12.07.2017 з позивача, ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на ім`я ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.06.2017 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.148-149).

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 02.08.2022 року Ружинським УСЗН вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с.7).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №721521 з 28.01.2022 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним і з захистом Батьківщини. Дата чергового переогляду:01.02.2025 року (а.с.14-15).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.08.2020 року, виданого Виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського (нині Бердичівського) району Житомирської області, ОСОБА_7 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №3, його батьками є позивач по справі, ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно довідки №45 від 21.03.2023 року виданої Вчорайшенською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, Малонизгорецький старостинський округ, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що до складу її сім`ї входить співмешканець (батько дитини) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

Згідно довідки №89 від 21.03.2023 року виданої Вчорайшенською сільською радою Бердичівського району Житомирської області, ОСОБА_6 , про те, що вона з 12.07.2022 року по даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розпорядження сільського голови від 12.07.2022 року №2-К/а (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.11.2017 року, виданого Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 08.11.2017 року, актовий запис №97 (а.с.189).

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі 3500 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються на підставі судового рішення є надто обтяжливим для нього.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.

У частині другій статті 182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду, ухваленим лише за позовом одержувача аліментів.

При цьому, зі змісту та обґрунтування позовних вимог, вбачається, що позивач фактично просить суд зменшити розмір аліментів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України). Аналогічні вимоги містяться в ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, згідно з якої суд саме за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, право обрання певного способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить виключно одержувачу аліментів, і право змінювати в подальшому спосіб стягнення аліментів, які вже визначені судовим рішенням, також належить виключно одержувачу аліментів.

Право платника аліментів змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, законодавством не передбачено. Позовні вимоги про зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду, шляхом зміни способу їх стягнення може бути пред`явлені тільки одержувачем аліментів.

Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 у справі № 539/3532/18.

З системного аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що стягувачу (отримувачу) аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі), а платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання або на зміну способу стягнення аліментів.

Змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і яке не пов`язане з наявністю обставин.

Відтак, враховуючи наявність імперативної норми в законі щодо особи позивача, який вправі звернутись з вимогою про зміну способу стягнення аліментів, суд позбавлений можливості задовольнити вимоги платника аліментів про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму.

А тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Судом встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, та погіршилось його здоров`я, однак доказів того, що матеріальний стан позивача погіршився, або покращився суду не надано.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився його сімейний стан, та погіршилось його здоров`я.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Судом також враховується, що розмір аліментів на утримання однієї дитини має бути не меншим ніж частина від заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, з часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, та стан його здоров`я погіршився. Однак, вимога позивача про зменшення розміру аліментів, яку він просить стягувати з нього, не забезпечуватиме реалізацію прав дитини на достатній рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Суд враховує, що утримання дитини покладається на двох батьків, а тому приймаючи рішення про зміну розміру аліментів у сторону їх зменшення суд зазначає, що права дитини не будуть порушені.

З огляду на викладене та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України), матеріального та сімейного стану платника, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання його сина ОСОБА_4 до 1/5 частки його заробітку, а тому позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно вимог ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано:

- копію ордеру на надання правничої допомоги від 19.06.2023 року (а.с.29);

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЖТ №001114 від 25.09.2019 року (а.с.30);

- копію договору - доручення про надання правової допомоги №17/04-23 від 17.04.2024 року (а.с. 45);

- копією додаткової угоди від 17.04.2023 року до договору - доручення про надання правової допомоги від №17/04-23 від 17.04.2024 року (а.с.13);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 19.06.2023 року відповідно до договору про надання правової допомоги №17/04-23 від 17.04.2024 року (а.с.47) із зазначенням наданих послуг виконаних адвокатом Яковенко А.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги №17/04-23 від 17.04.2024 року та додаткової угоди до вказаного договору:

-проведення вивчення та аналізу матеріалів і документів, наданих Клієнтом, вивчення та аналіз судової практики, роз`яснень і коментарів, зібрання доказів, складання та подача до суду пояснень щодо суті спору, участь в судових засіданнях -7000,00 грн.;

-квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №47929684-1 від 17.04.2024 року про оплату послуг адвоката (а.с.48).

Тобто судові витрати відповідача по оплаті послуг на надання правової допомоги склали 7000,00 грн.

Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також виконані представником відповідача, адвокатом Яковенком А.В. роботи (надані послуги) щодо складання заяв по суті справи, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з позивача підлягають стягненню на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 гривень.

Керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 314 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача Дзюбенко Сергій Петрович до ОСОБА_3 про зміну способу та зменшення розміру стягнення аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року по справі №291/727/17, з 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/5 (однієї п`ятої) частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 12 липня 2017 року по справі №291/727/17.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1500 грн. 00 коп.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 ;

відповідач- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає: АДРЕСА_2 .

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк