Справа № 445/947/24
провадження № 2/445/610/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В.М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовомОСОБА_1 до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено через розбіжності, які містяться у державному акті на право власності на земельну ділянку де власником земельної ділянки зазначено « ОСОБА_3 », хоча у свідоцтві про смерть матері, заповіті та його свідоцтві про народження зазначено, як « ОСОБА_2 ».

Зазначені розбіжності є перешкодою для оформлення спадкових прав позивача після смерті матері. Так, у зв`язку з тим, що усунути такі розбіжності в інший спосіб, ніж в судовому порядку, не передбачено чинним законодавством, він звернувся з даною заявою до суду.

Встановлення факту родинних відносин позивачу потрібно для оформлення прав на спадкове майно.

В підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, вимоги позову визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ., що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Із копії державного акту на право власності на землю серії ЛВ № 085837 вбачається, що ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 16 лютого 2004 № 51, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,9106 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області.

У довідці, виданій Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області № 546 від 21.07.2021 року, вказано, що останнім місцем проживання ОСОБА_6 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було с. Монастирок Золочівського району Львівської області.

Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини вбачається, що ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 на користь сина померлої ОСОБА_1 .

Заповіт від імені ОСОБА_4 складений в с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь сина ОСОБА_1 . Спадщину після смерті матері прийняв її син ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено розбіжності у написанні по батькові померлої матері позивача у державному акті на право власності на земельну ділянку та у свідоцтві про народження із свідоцтвом про її смерть.

Судом встановлено, що дійсно існують розбіжності у написанні по батькові його матері у державному акті на право власності на земельну ділянку, де мама вказана як " ОСОБА_3 ", із свідоцтвом про її смерть - " ОСОБА_2 ".

Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для прийняття спадщини померлої матері.

Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні по батькові померлої матері позивача у свідоцтві про смерть ( ОСОБА_2 ) із написанням її по батькові у правовстановлюючих документах ( ОСОБА_3 ), судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу: ОСОБА_8 , у правовстановлюючих документах яких допущено помилку в написанні її по батькові. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про те, що ОСОБА_9 належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 085837, є підставними та такими, що підлягають задоволенню. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_1 . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч .3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно змісту ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За приписами ст. 1269, 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадищни, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Такого правового висновку дійшов ВС у постанові від 22.09.2021 року у справі 227/3750/19.

З врахуванням того, що відповідач позов визнав до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої матері, спадщину фактично прийняв, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273,315 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1228, 1272, 1296 ЦК України, суд ,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,доводилась матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту серії ЛВ № 085837 на право власності на земельну ділянку, загальною площею 1,9106 га. призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 1,9106 га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,4198 га. - кадастровий номер :29:000:0118, площею 0,4908 га - кадастровий номер :29:000:0247 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 31.05.2024 року.

Суддя В. М. Сивак