Справа № 362/8412/24
Провадження № 2/362/3535/24
У Х В А Л А

12.12.2024 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши питання про самовідвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Лесі Миколаївни, -

в с т а н о в и в:

31.10.2022 р. під головуванням судді Кравченко Л.М. прийнято рішення у цивільній справі № 362/4221/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Згідно вищезазначеного рішення позов задоволено, визнано спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: земельну ділянку площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:005:0002, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок загальною площею 170,22 кв.м, житловою площею 85 кв.м з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки площею 0,1387 га, кадастровий номер :01:005:0002, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; визнано за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку загальною площею 170,22 кв.м, житловою площею 85 кв.м з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 4383 грн. 90 коп.

12.12.2024 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єкта спільної власності подружжя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 р., вказані матеріали цивільної справи передані для розгляду судді Кравченко Л.М.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку про неможливість розгляду даної позовної заяви, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 р.), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 р. ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Тобто рішення у цивільній справі № 362/4221/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яким позовні вимоги були задоволені повністю, є доказом, на який посилається позивач при обґрунтуванні своїх вимог, що підтверджується матеріалами позовної заяви.

Зважаючи на викладене, з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, а також забезпечення довіри учасників справи до судових рішень судді Васильківського міськрайонного суду Київської області, оскільки мною в постановленому рішенні від 31.10.2022 р. у цій справі висловлена думка щодо спірних правовідносин, які мають беззаперечний зв`язок із даною справою, позаяк у своїй роботі суддя керується чинним законодавством, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, вважаю, за таких обставин, неможливим подальший розгляд заяви під моїм головуванням та доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявити собі самовідвід, який задовольнити.

Внаслідок вищевикладеного, приходжу до висновку, що є підстави для задоволення самовідводу судді Кравченко Л.М. в розгляді позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єкта спільної власності подружжя.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід(самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст.ст. 36, 38, 39, 40, 41, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого в справі судді Кравченко Лесі Миколаївни.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єкта спільної власності подружжя, - для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому п. 15.2 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравченко Л.М.