Справа № 465/9122/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/3681/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Лук`янович А.П.

з участю: представника ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» - Михновецького Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та стягнення коштів.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви покликається на те, що дозвільні документи, передбачені ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на будівництво житлового будинку оформлено на іншу юридичну особу, а саме, Приватне підприємство «Озерна Алея». З мережі інтернет їй відомо, що між Приватним підприємством «Озерна Алея» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» з жовтня 2022 року тривають конфлікти, наслідком яких є кримінальні провадження, а ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» є юридичною особою, створеною для виведення коштів із будівництва об`єктів, продаж яких здійснюється під спільною назвою «Рубікон», та привласнення коштів інвесторів. Стверджує, що їй стало відомо про те, один із засновників ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» звернувся до поліції із заявою щодо нецільового використання коштів інвесторів компанії, відтак у неї немає впевненості в тому, куди саме скеровано кошти, інвестовані нею в будівництво будинку. Зазначає, що за час розгляду даної справи можливе повне виведення активів ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», що значно утруднить або унеможливить виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Вказує, що з відкритої публічної фінансової звітності підприємства вбачається, що дохід підприємства становить 300 200 грн., що значено менше, ніж сума сплаченого нею на виконання нікчемного договору забезпечувального платежу в розмірі 943816,00 грн. Вважає, що заходи забезпечення позову не можуть завдавати жодної шкоди відповідачу, оскільки предмет забезпечення є коштами позивача, а не відповідача, тому арешт на наступне стягнення з відповідача цих грошових коштів не впливає на його майнові права.

З наведених підстав просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Інвест» (, місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Липинського, 36), які виражені в національній та іноземній валютах і знаходяться на його рахунках у банках (інших фінансових установах, в електронних гаманцях, на рахунках у цінних паперах, у касі чи в інших осіб, а також на все інше належне йому майно на загальну суму 943 816,00 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2023 року заяву про забезпечення позову частково задоволено.

Накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», в межах заявлених позовних вимог - 943 816 грн.

Ухвалу піддано негайному виконанню.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що позивачем не доведено факту вчинення ним будь-яких дій з метою ухилення від виконання можливого рішення суду, відтак доводи заяви про забезпечення позову є лише припущенням, яке не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Зазначає, що сам по собі факт порушення своїх зобов`язань перед заявником не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача. Вважає, що суд не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Будівельна компанія «Рубікон Інвест» - Михновецького Ю.О.на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує майновий спір, а зважаючи на заявлені позовні вимоги, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, а також на його грошові кошти, в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках, в межах суми позовних вимог, не призведе до порушення прав сторін, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, водночас невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Забезпечення позову - заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п.п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вважаючи нікчемним укладений між сторонами попередній договір купівлі-продажу квартири, ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 заявляла в тому числі і вимогу про стягнення з відповідача на її користь 943816 грн., сплачених нею як забезпечувальний платіж на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири, який вона вважає нікчемним.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач покликається на те, що дохід відповідача є значно меншим, ніж сума забезпечувального платежу, наводячи при цьому інформацію з відкритої публічної фінансової звітності товариства.

Зважаючи на те, що сума до стягнення за позовними вимогами позивача є значною, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, забезпечуючи позов суд першої інстанції наклав арешт на рухоме і нерухоме майно, а також грошові кошти, в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках, які належать відповідачу, в межах заявлених позовних вимог, що свідчить про співмірність застосованого заходу забезпечення позову позовним вимогам.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору між сторонами, в повній мірі дав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, врахував вимоги розумності, обґрунтованості заявником необхідності забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест», в межах заявлених позовних вимог на суму 943 816 грн., оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест»будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого ризику, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суд першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Рубікон Інвест»- залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2023 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18.06.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк