Провадження №2/523/6089/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р.Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

за участі:

представника позивача Хижняк А.В.,

представника відповідача Булавенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16 заяву про самовідвід головуючого судді Бузовського В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа №523/16429/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною.

Під час проведення підготовчого судового засідання представник відповідача адвокат Булавенко В.В., повторно зробила усну заяву про відвід головуючому по справі - судді Бузовському В.В., мотивуючи його тим, що головуючий негативно відноситься до відповідача у справі, а також до адвоката Булавенко В.В., крім того суддя не знає прізвища відповідачки.

17 грудня 2024 року ухвалою судді Бузовського В.В. відмовлено у задоволенні повторної усної заяви представника відповідача адвоката Булавенко Валерії Вячеславівни про відвід судді Бузовського В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною, з підстав зазначених ОСОБА_3 в усній заяві про відвід.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у ст. 36,37,38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який с стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов?язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об?єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності) як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти ОСОБА_3 "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Отже, враховуючи, що при подальшому розгляді у сторони як позивача, так і відповідача у випадку як задоволення так і відмови в задоволенні вищезазначеного клопотання при повторному розгляді, виникнуть сумніві щодо об`єктивності та неупередженості судді, а розгляд такого питання в подальшому на стадії судового розгляду є неможливим, тому головуючий вважає за необхідне заявити самовідвід.

Таким чином, розгляд суддею Бузовським В.В., позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною, може викликати сумніви в неупередженості судді, у зв`язку з чим суддя Бузовський В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід, в наслідок чого буде здійснено автоматичний розподіл справи і розгляд справи почнеться з початку, тобто зі стадії підготовчого засідання, та учасники справи в повному обсязі зможуть реалізувати своє право на здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Керуючись ст.36,38, 39, 40 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді Суворовського районного суду м.Одеси Бузовському Віталію Володимировичу від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною.

Передати матеріали цивільної справи №523/16429/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу та порядку спілкування з дитиною до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 17.12.2024 року.

Суддя: