Справа № 344/5919/24
Провадження № 2/344/2087/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 аліменти в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з недостатністю розміру аліментів, які сплачує Відповідач на утримання дитини на підставі судового наказу від 01.03.2018 року, зміною відповідних обставин, зміни сімейного та матеріального стану Позивача, на даний час існують, на її думку, підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з розміру 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на розмір 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що згідний платити аліменти в розмірі, зазначеному позивачем.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 13 жовтня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_3 від 10.07.2013 року (а.с.11).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/ 14501/17 від 15 червня 2018 року позов задоволено, розірвано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис №1791. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживанні з матір`ю, ОСОБА_4 .

Судовим наказом від 01 березня 2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше , ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 14.02.2018 року.

Як зазначено в позовній заяві, на даний час неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із Позивачем та перебуває на її утриманні, Відповідач участі в матеіральному забезпеченні дочки приймає в неналежному розмірі.

З метою забезпечення захисту прав та інтересів сина Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів, який визначений вищезазначеним судовим наказом, та просить стягувати аліменти не в частці 1/4 від всіх видів доходів Відповідача, а в частці 1/3 частини заробітної плати (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, в позовній заяві Позивач посилається також на те, що з моменту ухвалення судового наказу від 01.03.2018 року про стягнення з Відповідача аліментів, змінився і матеріальний та сімейний стан Позивача.08.06.2023 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , змінила прізвище на Різак. ( а.с.12).

Позивач у позовній заяві зазначає, що спільна дитина ОСОБА_3 постійно хворіє, після 2019 року суттєво погіршився стан її здоров`я, хворіє на ювеніальний ідіоматичний артрит, ентезитартрит, оліоартрит. Супутній діагноз аутоімунний гепатит, що підтверджується виписками із седичної карти стаціонарного хворого ( а.с. 14-23).

З 16.08.2022 року по 25.05.2023 року Позивач працювала в ТзОВ «Баядера Логістик», на даний час не працює, оскільки дитина хворіє і потребує постійного лікування як амбулаторно так і стаціонарно, також систематичного обстеження.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 .

Вказана обставина підтверджується Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.06.2018 року про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно судового наказу Івано-Франківського міського суду від 01.03.2018 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_4 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Посилаючись на наявність у стягувача аліментів права на зміну способу їх присудження, а також на зміну відповідних обставин (зміна матеріального та сімейного стану одержувача аліментів), Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В поданій до суду заяві Позивач просить збільшити розмір аліментів з 1/4 на 1/3 заробітку (доходу) Відповідача.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2018 рік) неповнолітня дитина виросла, змінилися її потреби в розвитку, харчуванні, побуті.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2018 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

При цьому, Суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні).

Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами сина сторін, встановленими обставинами дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дитини.

Враховуючи те, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дитини, покращують її матеріальне становище, тому Суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів з 1/4 заробітку (доходу) відповідача на 1/3 заробітку (доходу) відповідача, до досягнення неповнолітньою ОСОБА_3 повноліття, та задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи першочергово з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі № 344/1960/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити.

2. Змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 01.03.2018 року №344/1960/18 виданого Івано-Франківським міським судом та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої та жительки за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнення аліментів в новому розмірі розпочати з часу набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

5. З часу набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів по виконавчому листу №344/1960/18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 29.04.2024 року.

Суддя Домбровська Г.В.