Справа №278/5026/23 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 68 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

17 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Трояновської Г.С.

за участю секретаря

судового засідання Антоневської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В`ячеслава Леонідовича про ухвалення додаткового рішення

у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:000:0827 в садівницькому товаристві «Транспортник» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Визначити ідеальні частки подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спільному сумісному майні - будинку АДРЕСА_1 та земельній ділянці площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:000:0827 в садівницькому товаристві «Транспортник» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області - по частини. Визнати за позивачем право власності на частину будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:000:0827 в садівницькому товаристві «Транспортник» Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

20 листопада 2023 року позивач ОСОБА_2 подала заяву про вжиття заходів до забезпечення вказаного позову, в задоволенні якої відмовлено ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року (а.с.12).

06 грудня 2023 року позивач подала апеляційну скаргу на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року, яка постановою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року задоволена частково, ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину ухвали в редакції постанови.

29 квітня 2024 року апеляційним судом отримано заяву представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В.Л. про ухвалення додаткового рішення. Заява мотивована тим, що суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги, оскільки у відзиві на апеляційну скаргу від 07.02.2024 року ОСОБА_1 заявлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу як складової судових витрат, що він очікує понести, становить 20 000,00 грн. Між ОСОБА_1 та адвокатом Шарнопільським В.Л. укладено Договір про надання правничої допомоги №06/02-24 від 06.02.2024 року та Додаток №1 від 06.02.2024 року до нього. Відповідно до пункту 1 Додатку представник третьої особи надає правничу допомогу третій особі щодо підготовки та подачі до Житомирського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу позивача від 06.12.2023 року на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 21.11.2023 року у справі №278/5026/23 та участі у судових засіданнях у межах апеляційного розгляду відповідної апеляційної скарги. Відповідно до пункту 2 Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 22.04.2024 року до Додатку, ціна наданої правничої допомоги є фіксованою та становить 20 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У наведеній правовій нормі міститься виключний перелік умов, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення. Тлумачення ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 цього Кодексу.

У підпунктах б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції;

Згідно частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом із тим, такий обов`язок у випадку зміни ухвали суду першої інстанції шляхом викладення її мотивувальної частини в іншій редакції, не передбачено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції змінено ухвалу шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції постанови, розподіл судових витрат у справі, в тому числі на правничу допомогу за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи по суті.

Тобто, якщо апеляційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення або змінює судове рішення повністю або частково (стаття 376 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, що перешкоджає подальшому провадженню у справі або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 376 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не прийнято остаточного судового рішення, яким вирішено спір по суті між сторонами.

Так, Житомирським апеляційним судом переглядалась ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року про відмову у забезпеченні позову. За наслідками розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції вирішено вказану ухвалу суду першої інстанції змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції постанови, оскільки відмова суду у забезпеченні позову не призвела до ухвалення незаконного судового рішення.

Відтак вирішення питання про розподіл судових витрат повинен здійснити суд, який ухвалить остаточне рішення у цій справі.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного від 13 березня 2019 року у справі №753/1534/16-ц).

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шарнопільський В.Л., слід відмовити в ухваленні додаткового рішення про вирішення питання стягнення витрат на правничу допомогу, які були ним понесені при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2023 року про відмову у забезпеченні позову.

З урахуванням вищевказаного, розподіл судових витрат за апеляційний розгляд справи щодо перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову підлягає здійсненню тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шарнопільський В.Л., про відшкодування витрат на правничу допомогу, а відтак у прийнятті додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 268, 270, 367, 368, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Шарнопільського В`ячеслава Леонідовича,про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2024 року.

Головуючий Судді