Справа №345/2697/24
Провадження № 2-о/345/101/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді Миговича О.М.

з участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Гречишкіна Надія Василівна, зацікавлена особа: Калуський відділ державної РАЦС у Калуському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. З 24.02.2022 року в Україні введено режим воєнного стану, який продовжує діяти на теперішній час. Заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП, що сталася на трасі Н21 на території Щастинського району. Так, згідно з копією медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.01.2024 року, виданої так званою ДУ «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи», гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Станично-Луганського району т.зв. ЛНР в результаті ДТП, причини смерті: травматичний шок, відкрита поєднана тупа травма голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета, ДТП. На теперішній час Щастинська МТГ є тимчасово окупованою територією російською федерацією, тому отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАСу не є можливим. А встановлення факту смерті необхідне заявнику ОСОБА_2 , для отримання свідоцтва про смерть у визначеній законодавством формі та подальшого оформлення спадкових прав.

У поданій заяві про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території заявник та його представник просили розглядати справу без їх участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилалася з невідомих суду причин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За правилами ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Царівка Новоайдарського району Луганської області (а.с.18).

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.1995 року Бахмутівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України №7 від 05.04.2024 року. (а.с. 15,16-17).

В матеріалах справи міститься фотокопія лікарського свідоцтва про смерть серії 43 №277000197 від 26.01.2024 року, виданої на російській мові окупаційною владою так званою ДУ «Луганське республіканське бюро медичної експертизи», в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Станично-Луганського району т.зв. ЛНР в результаті ДТП, причини смерті: травматичний шок, відкрита поєднана тупа травма голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета, ДТП (а.с.13-14).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно дост.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Місце смерті ОСОБА_2 є тимчасово окупованою територією України.

Ч.1 ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Викладені вище докази у своїй сукупності переконливо свідчать, що батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Царівка Новоайдарського району Луганської області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 54 років, на тимчасово окупованій території України в Луганській області Щастинський район.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог п.8 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 263- 265, 273, 293-294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Царівка Щастинського району Луганської області, Україна, який за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 років, місце смерті: Україна, Луганська область, Щастинський район, причини смерті: травматичний шок, відкрита поєднана тупа травма голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета ДТП.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або уразі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя