Справа № 523/7005/24
Провадження №2/523/3718/24
У Х В А Л А

"30" квітня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М. розглянувши позовну заяву та додані документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» (, адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс № 203), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна (адреса: АДРЕСА_2 ), Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: м. Одеса, вул. Старицького, буд. 10А), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Управління Активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна № 20409 від 21.12.2021 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника/позивача на користь відповідача заборгованості за договором кредиту від 21.10.2011 року. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням законодавства, а саме заборгованість за кредитним договором не є безспірною, кредитний договір не було посвідчено нотаріально.

На підставі викладеного позивач просить: визнати виконавчий напис № 20409 від 21.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом із позовною заявою, позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 69691966 від 22.08.2022 року, відкритого на підставі оскаржуваного виконавчого напису № 20409 від 21.12.2021 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що у разі задоволення позовних вимог, будуть припинені підставі для примусового стягнення на підставі виконавчого документа. Не вжиття заходів забезпечення позову призведе до безпідставних стягнень на користь відповідача.

На підставі викладеного позивач просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши позовну заяву та заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, суд враховує те, що саме такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є достатнім і співмірним із заявленими позивачем вимогами, відповідає вимогам Закону та в той же час не буде порушувати прав відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову-задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 69691966 від 22.08.2022 року, відкритого на підставі виконавчого напису № 20409 від 21.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором від 21.10.2011 року.

Копію ухвали для виконання направити до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) м. Одеса, вул. Старицького, буд. 10А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: