ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/111/24Головуючий у 1-й інстанції Созанська Л.І.
Провадження № 22-ц/817/428/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої Хома М.В.

суддів Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Кумановського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.02.2024 року, ухваленого суддею Созанською Л.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обгрунтовано тим, що 18.02.2018 року між сторонами зареєстрований шлюб, в якому народилася дочка ОСОБА_3 .

Однак, шлюбні відносини між сторонами не склалися через протилежні погляди на життя, а в грудні 2023 року ОСОБА_2 залишила сім`ю та виїхала за кордон, подальше спільне проживання є неможливим, а шлюб носить формальний характер.

Оскільки неповнолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом із позивачем в с. Жизномир, тому окрім розірвання шлюбу, просив залишити дитину на вихованні та проживанні разом із ним.

Заочним рішенням Бучацького районного суду від 20.02.2024 року позов задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.02.2018 року Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 02. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати, та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Вказує, що спір між сторонами про визначення місця проживання дитини дочки відсутній, відповідач не подавала заперечень проти залишення дитини на вихованні з батьком за його місцем проживання. Відповідно до положень Сімейного кодексу України суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Однак, суд першої інстанції цього не врахував і не застосував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року в справі №200/952/18.

12.03.2024 року ОСОБА_2 надіслала до апеляційного суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 , тому просить дочку ОСОБА_3 залишити на проживанні та вихованні позивача, а розгляд даної справи просить здійснювати без її участі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кумановський В.М. підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

18.02.2018 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб (свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 02).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в шлюбі у подружжя народилася дочка ОСОБА_3 (свідоцтво про народження сері НОМЕР_2 , видане 18.03.2019 року Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис № 05).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У частині четвертій статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України).

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Зазначення у резолютивній частині рішення суду про залишення на проживання дітей з одним з батьків не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки у такому разі суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем не подано будь-яких доказів на підтвердження того, що дочка Людмила проживає разом з ним, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволення позовної вимоги про залишення ОСОБА_3 на проживанні та вихованні з батьком.

Доводи апеляційної скарги про відсутність між колишнім подружжям спору про визначення місця проживання дитини, згоду матері дитини ОСОБА_2 на те, щоб дочка ОСОБА_4 проживала разом із батьком - ОСОБА_3 не спростовують законності та обгрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду позивачем не надано будь- яких доказів про те, що після припинення сімейних відносин між сторонами малолітня дочка сторін, 2019 року народження, залишилася проживати разом з батьком.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правову позицію, висвітлену Верховним Судом в постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18, не спростовує законності та обгрунтованості судового рішення в оскаржуваній частині, оскільки обставини у справі, яка розглядалася Верховним Судом, та обставини у даній справі не є релевантними.

Зокрема, у справі № 200/952/18 установолено, що діти від шлюбу, одна з яких є неповнолітньою - мешкають разом із позивачкою, їх мамою, натомість у даній справі відсутні будь які докази про те, що після припинення сімейних відносин між сторонами малолітня дочка сторін залишилася проживати разом з батьком, знаходиться на його утриманні, тривалість такого.

Без установлення вищевказаних обставин саме по собі визнання відповідачем позову не може бути підставою для скасування законного і обгрунтованого оскаржуваного судового рішення та задоволення позовних вимог в частині залишення на вихованні та проживанні дочки разом із ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.02.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову суду апеляційної інстанції складено 3 травня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.