Справа № 206/1877/24
Провадження № 2-з/206/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

12 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-64/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово будівельний кооператив №378 м. Дніпропетровська про поділ майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що позов ухвалою від 2 червня 2010 року було залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, так як справа знищена тому можливості повідомити їх про час та місце слухання справи не виявилось за можливе.

Судом встановлено, що ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2006 року було заборонено будь-яким особам вчиняти дії, пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 2 червня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово будівельний кооператив №378 м. Дніпропетровська про поділ майна подружжя було залишено без розгляду.

Відповідно до довідки старшого судового розпорядника Самарського районного суду від 15 квітня 2024 року справу №2-64/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Житлово будівельний кооператив №378 м. Дніпропетровська про поділ майна подружжя була знищена. Оригінал ухвал по справі №2-64/2010 знаходиться в томі №2 «Оригінали рішень, ухвал, постанов у цивільних справах розглянутих в 2010 році» в архіві суду.

Відповідност.158 ЦПКУкраїни суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Оскільки суду не надано відомостей щодо місця проживання іншого учасника справи ОСОБА_3 , а справа знищена, що унеможливило виклик останнього в судове засідання для з`ясування його думки, також не надано відповідних доказів з реєстрів щодо наявності обтяжень з відповідними номерами ( як слідує з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 1 травня 2024 року відомості щодо спірної квартири відсутні), суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_2 залишити без руху та надати заявнику строк до 9 травня 2024 року для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову залишити без руху та надати заявнику строк до 9 травня 2024 року для усунення недоліків.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Плінська