КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/15256/21

номер провадження №22-ц/824/4172/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року /суддя Головчак М.М./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лавіа Компані» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фелікс Люкс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАВІА КОМПАНІ» звернулось до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелікс Люкс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 103795 грн. 27 коп.

Позов мотивований тим, що 27.12.2019 ОСОБА_2 - водієм автомобіля «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 та перебував в оренді ТОВ «Фелікс Люкс», було пошкоджено в`їзні ворота ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5.

ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» надавало послуги контрольно-пропускного режиму ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч».

ОСОБА_1 на момент подій черговий, співробітник ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» - особа яка здійснювала пропускний режим безпосередньо через ворота проїзду.

ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» вказує, що здійснило ремонт воріт на загальну суму 52 000 грн.

ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» звернулось до ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» з претензією щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 49 874 грн 27 коп. та судових витрат в розмірі 1 921 грн на підставі постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року у справі №359/1599/19 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» про стягнення матеріального збитку.

Цією ж претензією ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» повідомило позивача про намір розірвати договір про надання послуг з контрольно-пропускного режиму №3 від 30.12.2016.

Оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, позивач просив стягнути солідарно з ТОВ «Фелікс Люкс» та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» матеріальну шкоду в розмірі 103 795,27 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року вказаний позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2023 року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІА КОМПАНІ» - адвоката Буші Андрія Володимировича задоволено частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Апеляційним судом вказано, що на підтвердження заподіяння майнової шкоди, завданої ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» внаслідок здійснення ремонту вказаних воріт, позивачем надано рахунок-фактуру №СФ-0000243 від 12.08.2021 ТОВ «Будівельна компанія «Славутич-2005» на суму 52 000 грн, дійсний до сплати до 21.08.2021. Доказів понесення вказаних витрат матеріали справи не містять.

На підтвердження позовних вимог про відшкодування завданої шкоди в сумі 51 795,27 грн, позивачем надано інформацію про виконавче провадження НОМЕР_2, відкрите на підставі виконавчого листа від 29 грудня 2020 року №359/1599/19 про стягнення з ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 49 874, 27 грн та судових витрат в розмірі 1 921 грн, а також копію претензії ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» від 21 червня 2021 року №18/1 про відшкодування 51 795 грн 27 коп.

З огляду на те, що відповідальною особою за пошкодження транспортного засобу визнано судовим рішенням, що набрало законної сили, саме ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», лише претензія останнього про відшкодування такої шкоди позивачем не є належним та достатнім доказом на підтвердження її завдання вказаній особі.

Отже, враховуючи те, що позивач не довів факт завдання йому шкоди внаслідок пошкодження належних ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» воріт та внаслідок ухвалення судового рішення про стягнення з ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч» на користь власника пошкодженого транспортного засобу Fort Transit, д.н. НОМЕР_1 , суми завданої майнової шкоди, що було його процесуальним обов`язком відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, частини першої статті 1166 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову, проте помилково послався на інші мотиви. Тому оскаржене судове рішення змінено в мотивувальній частині.

Також апеляційною інстанцією вказано, що за умов недоведеності завдання позивачу майнової шкоди, колегія суддів вважала недоцільним оцінювати надані докази в частині доведеності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у вчиненні даної ДТП.

З огляду на те, що дане судове рішення не впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 , як учасника ДТП, клопотання останнього про залучення його до справи в якості третьої особи та виклик в судове засідання свідка апеляційний суд відхилив.

Звертаючись з даною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, вказує на те, що рішення суду про відмову у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фелікс Люкс», ОСОБА_2 солідарно матеріальної шкоди у розмірі 103795 грн. 27 коп. на користь ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ», безпосередньо стосується його права та обов`язків, оскільки до нього звертаються із претензіями щодо сплати коштів за пошкоджений автомобіль і ворота.

Сам ОСОБА_1 вказує, що жодним судовим рішенням його не визнано винним у пошкодженні автомобіля та воріт.

Представник ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» Осипов О.Г. звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу задовольнити, визнати винним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарними завдавачами шкоди, надавши пояснення по суті справи, долучивши докази на підтвердження вимог відзиву щодо покладення солідарної відповідальності.

Апеляційний суд в цій частині відхиляє доводи відзиву, оскільки ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» не є апелянтом у справі, ОСОБА_1 не є учасником справи, не притягувався в якості відповідача.

Колегія суддів, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю, з таких підстав.

Судом встановлено, що у даній справі, апеляційним судом відмовлено у задоволенні вимог ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» з підстав відсутності доказів понесених витрат на ремонт воріт, питання винуватця у завданні шкоди судом не розглядались.

Також встановлено, що Київським апеляційним судом 11 грудня 2020 року у постанові за №359/1599/19 у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, зроблено висновки, що автомобіль «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 був пошкоджений з вини ПрАТ «Бориспільське підприємство «Сортнасіннєовоч».

Вказане рішення набрало законної сили і не скасовано.

Окремо, повторно, наголошує апеляційний суд на тому, що у даній справі, апеляційним судом відмовлено у задоволенні вимог ТОВ «ЛАВІА КОМПАНІ» з підстав відсутності доказів понесених витрат на ремонт воріт, питання винуватця у завданні шкоди судом не розглядались. Сам ОСОБА_1 вказує, що жодним судовим рішенням його не визнано винним у пошкодженні автомобіля та воріт, що також встановлено апеляційним судом.

Згідно статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, слід урахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Таким чином, суд в даному випадку має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи як третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушено та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та досліджених матеріалів справи зазначає наступне.

Детально дослідивши матеріали даної справи і, зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи скарги, на які він посилається, його пояснення у зв`язку з чим ним подано апеляційну скаргу, не вбачається порушення прав та обов`язків скаржника.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лавіа Компані» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фелікс Люкс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: