Справа № 159/3739/24
Провадження № 2/159/1121/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі судді Чалого А.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: Орган опіки та піклування Люблинецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовом в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Російської Федерації, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що згідно із встановленими правилами підсудності, дана справа не належить до територіальної юрисдикції Ковельського міськрайонного суду Волинської області, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України не передбачає альтернативної підсудності для позову про позбавлення батьківських прав, тому територіальна юрисдикція позову про позбавлення батьківських прав визначена імперативно тільки за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Для випадків, коли невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, то для цього закон встановлює певні правила (ч.9, ч.10 ст.28, ст.29 ЦПК). Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленого статтею 27 ЦПК України - процесуальний закон не передбачає.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позовною вимогою є позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В позовній заяві позивач зазначає, що у відповідачки відсутнє місце реєстрації, а останнє місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .

Ч. 10 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи. Таким чином, в даному випадку, підсудність справи має визначатись згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

З огляду на викладене, вважаю необхідним передати справу для розгляду за підсудністю до Івано Франківського міського суду Івано - Франківської області, до територіальної юрисдикції якого належить вищевказаний позов, як суду за останнім відомим місцем проживання відповідачки.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31 - 32 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: Орган опіки та піклування Люблинецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав передати на розгляд до Івано Франківського міського суду Івано - Франківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

СуддяА. В. Чалий