Справа № 203/717/24
Провадження № 2/0203/724/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час шлюб між ними не розірвано, проте 22.12.2023 року відповідач звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з відповідним позовом. Також позивачка зазначила, що дитина проживає разом із нею, відповідач має регулярний високий дохід, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин надає їй на виховання та утримання дитини кошти в сумі від 20000 грн. до 30000 грн., проте повідомив, що має намір одружитись та звести витрати на дитину до встановленого законодавством прожиткового мінімуму, але не більше 3500 грн. на місяць. Посилаючись на вказані обставини та значні матеріальні витрати на утримання дитини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 25000 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір заявлених вимог та остаточно просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В наданій заяві представник позивачки просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в наданій заяві також просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про визнання позову в межах позовних вимог, заявлених в заяві про їх зменшення.

За вказаних обставин, враховуючи положення ст.ст.211,223,247 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частинами 1 та 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що останні з 23.11.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2024 року у цивільній справі №203/7647/23, шлюб між сторонами було розірвано.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати разом із позивачкою.

З первісного позову та відзиву на нього відповідача вбачається, що між сторонами не було досягнуто домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дитини в частині розміру відповідної матеріальної допомоги.

Поряд з цим, під час розгляду справи позивачка зменшила розмір заявлених вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., щомісячно.

Згідно поданої відповідачем заяви, останній проти визначення аліментів у зазначеному розмірі не заперечував.

За вказаних обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2024 року (дня пред`явлення позову) та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,184,185,191 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211, 223,247,258,259,263-268,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., щомісячно, починаючи з 08 лютого 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 квітня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак