19.06.2024 227/1591/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

Позивач, звернувся до суду з вимогами до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» і просить визнати виконавчий напис № 49269 від 24.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 101 від 17.12.2018 року в розмірі 32366,83 грн, таким що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що приватним виконавцем Олійником О.І. 25.01.2022 року на підставі виконавчого напису № 49269 від 24.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 68365562 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості в сумі 32366,83 грн. Позивач вважає вчинення виконавчого напису № 49269 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки для вчинення виконавчого напису нотаріус має перевірити безспірність заборгованості чого, на думку позивача, нотаріусом зроблено не було. Позивачу не відомо, який розрахунок заборгованості надав відповідач нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оскільки жодних вимог щодо погашення наявної заборгованості відповідач позивачу не надсилав. Тому, на думку позивача, є незрозумілим, які ж документи відповідачем надавались нотаріусу для підтвердження визнання боржником вимог кредитора. Таким чином позивач вважає, що нотаріус не перевірив чи є заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі безспірною. Також позивач вказує на те, що нотаріус міг вчиняти виконавчі написи лише на кредитних договорах, які посвідчені нотаріально. Посилаючись на викладене просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис.

Аргументи інших учасників справи.

Відповідач звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги в частині визнання оскаржуваного викоанвчого напису нотаріуса таким, що не підлягають виконанню, визнав та просить суд їх задовольнити. (а.с.26).

Рух справи.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року провадження у даній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позиція сторін в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника відповідача

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини, які встановлені судом.

24.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за зверненням АТ «Перший Український Міжнародний Банк»» було вчинено виконавчий напис № 49269, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № № 101 від 17.12.2018 року (а.с. 22)

Зі змісту тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29.04.2021 року по 21.11.2021 року, сума заборгованості становить 32116,83 грн та складається з:

5249,82 грн сума простроченої заборгованості за кредитом;

6087,41 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;

19794,03 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту;

985,57грн строкова заборгованість за процентами.

За вчинення виконавчого запису стягнуто плату згідно ст. 31 Закону України «Про нотаріат» в розмірі 250,00 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» складає 32366,83 грн.

На виконання виконавчого напису № 49269 від 24.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. 25.01.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68365562 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ "ПУМБ" заборгованості в розмірі 32366,83 грн та стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3236,68 грн. (а.с. 67-68)

Норми права, що застосовуються судом при вирішенні спору та висновки суду.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу II Порядку.

Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогстатті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі N 750/1627/18.

Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що стягнута заборгованість за кредитним договором № 101 від 17.12.2018 року є безспірною, а навпаки, надано заяву про визнання позовних вимог .

Крім того, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання фінансовою установою, стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень, однак відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували направлення та отримання такої письмової вимоги (повідомлення) позивачу.

Вказане свідчить про те, що під час вчинення спірного виконавчого напису у нотаріуса не було доказів визнання позивачем пред`явленої до стягнення суми заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

З моменту прийняття даної постанови та до 10.12.2014 р. була чинна редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10.12.2014 р. набула чинності постанова КМУ від 26.11.2014 р. № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин", відповідно до якого дозволено було вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено заборгованість, для чого стягувач повинен надати: оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. по справі N 826/20084/14, яка залишена в силі ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р, про визнання незаконним та нечинним п. 1 та п. 2 постанови КМУ від 26.11.2014 р. N 662, визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин".

Таким чином, з 22.02.2017 року Перелік діє у попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 24.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Бригіда В.О. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

У матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між АТ «ПУМБ» та позивачем кредитний договір № 101 від 17.12.2018 року, посвідчувався нотаріально.

Таким чином доводи позивача про те, що вишеукладений кредитний договір нотаріально не посвідчувався відповідачем не спростовані, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах від 21 вересня 2021 року у справі N 910/10374/17 (провадження N 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі N 361/4793/20 (61-5910св21).

З урахуванням приписів ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст. ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат».

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач при пред`явленні позову до суду в електронній формі за допомогою системи "Електронний суд" був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимогою немайнового характеру (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) 1211,20 грн та за подання заяви про забезпечення позову 605,60 грн, який з урахуванням коефіцієнту 0,8, має складати 1453,44 грн.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до положень ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, який підлягав би сплаті при поданні позову, а саме 726,72 грн.

Керуючись ст. 88 Закону України «Про нотаріат», ст.12, 13, 19, 81, 141,142, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 49269 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 101 від 17.12.2018 року в сумі 32366,83 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 726,72 грн (сімсот двадцять шість гривень 72 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Копію рішення направити сторонам.

Позивачу: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Трун Ольга Валентинівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 48 від 16.11.2011 року, поштова адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» , юридична адреса: м. Київ вул. Андріївська, буд. 4

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

19.06.24