Справа № 192/823/24
Провадження № 2/192/408/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області позовну заяву позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про стягнення збитків та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через представника адвоката

Снігура А.С. звернулась до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «КСГ «Дніпро» в якому просить стягнути з відповідача в якості відшкодування збитків спричинених незаконним зайняттям належної їй земельної ділянки та збитки внаслідок недоодержання доходів за час тимчасового невикористання земельною ділянкою власником в розмірі 182199,34 грн із яких збитки від незаконного зайняття земельної ділянки та як наслідок недодержання позивачем походів за час тимчасового невикористання земельної ділянки в сумі 91099,97 грн та доходів від майна, які відповідач одержав або міг одержати за весь час володіння земельною ділянкою в сумі 91099,97 грн, збитки в сумі 23300 грн, всього в сумі 205499,34 грн, 50000 грн моральної шкоди, 5082,99 грн судових витрат та 8000 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк 5 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно було усунути протиріччя у викладенні обставин, викласти обставини в обґрунтування стягнення збитків за 2021 та 2022 роки, тобто до того часу, як вона стала власником земельної ділянки. Зазначити докази на підтвердження того, що відповідачем було знищено здійснених нею посівів соняшнику, надати повне рішення суду від 23 січня 2024 року, яке набрало законної сили.

29 квітня 2024 року представником позивача до суду подано заяву про усунення недоліків якою представник просив прийняти усунені недоліки, відкрити провадження у справі, також надано позовну заяву (уточнену) в якій вимоги ували суду від 22.04.2024 виконані лише частково.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).

Слід враховувати, що забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами покладено на суд, який керуючись завданнями цивільного судочинства, спрямовує кроки учасників процесу для дотримання встановлених законом правил та процедур, забезпечує рівність учасників провадження.

Тому, дотримання позивачем, як ініціатором судового процесу, правил та вимог закону при вирішенні питання про прийняття заяви до судового провадження, є його обов`язком, а дії та рішення суду в такому процесі спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Суд вважає, що вимоги суду викладені в ухвалі від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху позивачем з огляду на положення ст. 13 ЦПК України виконані лише частково.

В позовній заяві викладеній в новій редакції усунуто протиріччя, зазначено підстави з яких позивач просить стягнути збитки за 2021 та 2022 роки, зазначено докази на підтвердження знищення посівів відповідачем, однак надано знеособлене рішення суду від 23.01.2024 з якого встановити особу позивача та викладені в позовній заяві обставини неможливо та яке як зазначає сам представник перебуває на стадії перегляду апеляційною інстанцією.

Враховуючи, що позивач в обґрунтування позову посилається на обставини встановлені рішенням суду, яке не набрало законної сили, доказів на підтвердження таких обставин не зазначає та суду не подає, як не зазначає і про неможливість їх подання, суд вважає, що вимоги суду викладені в ухвалі від 22 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху позивачем в цій частині не виконані, позивач не звільнений від обов`язку доведення обставин викладених в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, вимоги п.8 ч.3 ст. 175 УПК України повністю не виконані.

Позивачем так і не визначено чи є докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, що не узгоджується з поданим клопотанням про витребування доказів.

Суд виходить з положень ч.4 ст. 12 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд позбавлений можливості залишати позовну заяву без руху декілька раз, для можливості позивача виконати вимоги ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що у зв`язку з поданням представником позовної заяви викладеної в новій редакції наявні нові підстави для залишення позовної заяви без руху, законом не передбачено повторне залишення позовної заяви без руху, суд вважає, що ухвала суду від 22.04.2024 не виконана, тому позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про стягнення збитків та моральної шкоди слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КСГ «Дніпро» про стягнення збитків та моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.О. Тітова