Дата документу 19.06.2024 Справа № 2-4743/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-4743/11
Провадження №22-ц/807/940/24
Головуючий в 1-й інстанції Піх Ю.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Онищенка Е.А., Полякова О.З.,
секретарВолчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року, постановлену у м. Запоріжжя у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року заявник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заява мотивована тим, що 23.04.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі №2-4743/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 100 604,46 грн. та 1 006,04 грн. судових витрат. Рішення набрало законної сили 07.05.2012 року На виконання рішення суду 23.05.2012 року були видані виконавчі листі щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат. Виконавчі документи разом із заявами про відкриття виконавчого провадження були пред`явлені на виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Постанови про відкриття виконавчих проваджень на адресу стягувача не надходили. Станом на 25.09.2023 року рішення суду не виконано. Для отримання інформації щодо місцезнаходження оригіналів виконавчих листі та інформації щодо стану виконавчого провадження на адресу ВДВС стягувачем були направлені запити, клопотання та скарги від 24.02.2021 року №107.20/2-437, від 29.06.2023 року №55/5.4.-04/133, від 04.09.2023 р. №55/5.4-04/53272/2023. З відповіді Комунарського ВДВС від 30.08.2023 №33886-12-29.23-34 стало відомо про винесення державним виконавцем, 26.12.2012 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47ЗУ «Про виконавче провадження». Постанови про повернення виконавчих листів та оригінали виконавчих листів на адресу стягувача не надходили. На думку заявника виконавчі листі були втрачені при пересилці. У зв`язку з чим заявник просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, та видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-4743/2011 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління заборгованості за кредитом у сумі 100 604,46 грн. та судові витрати у сумі 1 006,04 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року, заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення - задоволено.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-4743/10, який було видано Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку» в особі філії Запорізького обласного управління заборгованості за кредитним договором у розмірі 100 604,46 гривень та судових витрат у сумі 1 006,04 гривень.

Видано дублікат виконавчого листа №2-4743/11, який було видано Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку» в особі філії Запорізького обласного управління заборгованості за кредитним договором у розмірі 100 604,46 гривень та судових витрат у сумі 1 006,04 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання та його втрати.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок прийнято обґрунтовану та законну ухвалу, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором 05.02.2008 року, яка становить 100 604 гривень 46 копійок на користь Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» м.Запоріжжя, та судовий збір у розмірі 1006 гривень 04 копійки.

Згідно відповіді Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 30.08.2023 року за № 33886-12-29.23-34, 11.07.2012 року до відділу був пред`явлений до виконання виконавчий лист №2-4743 виданий 23.05.2012 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Держощадбанк» суми боргу у розмірі 100 604,46 гривень. 26.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». На даний час вищезазначені виконавчі провадження строки збереження яких закінчились знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 року Міністерством юстиції України п.9.9-9.13 Порядку роботи з документами в органах державної служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2018 року №2274/5, через закінчення строків їх зберігання. Наразі надати підтвердження відправлення та отримання (або не отримання) на адресу стягувача постанов про повернення виконавчих документів немає можливості у зв`язку зі знищенням реєстрів відправки поштової кореспонденції відповідно до ст.128 Переліку типових документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.0.2012 року № 578/5 строк зберігання яких становить 1 ріку, що підтверджується відповідними Актами про вилучення для знищення документів справ номенклатури відділу. Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні будь-які відомості щодо повторного надходження вищевказаних документів на адресу відділу.

Як вбачається з матеріалів заяви, виконавчий документ втрачено.

Враховуючи, що заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління заборгованості за кредитним договором на даний час не виконано, виданий судом виконавчий лист на виконанні у відповідних органах державної виконавчої служби не перебуває та до суду не повертався, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити заяву - видати дублікат виконавчого листа і поновити строк для пред`явлення його до виконання, оскільки його оригінал втрачено.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Прикінцеві положення до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та, залежно від характеру цих причин, зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після чого вирішити питання про видачу дублікатів виконавчих документів.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором 05.02.2008 року, яка становить 100 604 гривень 46 копійок на користь Публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» м.Запоріжжя, та судовий збір у розмірі 1006 гривень 04 копійки.

Копія вказаного рішення та виконавчі листи за таким рішенням отримані представником позивача 23 травня 2012 року.

11 липня 2012 року вказані виконавчі листи були пред`явлені до виконання до Комунарського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі.

26.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Цікавитися станом виконавчого провадження стягувач почав лише у 2021 році, про що свідчить надсилання на адресу виконавчої служби відповідного запиту. Станом на час надсилання такого запиту строк пред`явлення виконавчих документів до виконання минув.

Перелік причин, які слід вважати поважними для поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Пасивна позиція стягувача, протягом більше ніж 7 років, а саме не вжиття жодних заходів щодо виконання рішення суду, вказують на те, що стягувач безпідставно відмовився від реалізації своїх прав у виконавчому провадженні.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що впродовж тривалого періоду часу заявник байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заявник, подаючи заяву про поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання, не дотримався вимог національного законодавства в частині надання відповідних, належних доказів, а тому відсутні будь-які підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання і відповідно видачі дублікату виконавчого листа.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення щодо відмови у задоволенні вимог заяви.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2023 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

У задоволенні вимог заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 20 червня 2024 року.

Судді: С. В. Кухар

Е. А. Онищенко

О. З. Поляков