17.06.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/430/24
Провадження № 2-о/533/16/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю: заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Козельщинської селищної ради, Четвертий відділ РТЦК та СП, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що заявник ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У заяві заявником зазначено, що 29 жовтня 2019 року рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано.

В даному шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився проживати разом з ним.

Далі заявник у заяві зазначив, що багато років самостійно виховує та здійснює догляд за неповнолітнім сином ОСОБА_2 , при цьому заінтересована особа мати ОСОБА_3 участі у вихованні та догляді дитини не бере, фактично відсутня у житті дитини.

Необхідність встановлення факту самостійного виховання ним та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною заявнику необхідно для отримання відстрочки від призову на військову службу.

Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі за заявою заявника та залучено в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справа призначена до судового розгляду на 17.06.2024 о 10:00 годині.

27.05.2024 представник заінтересованої особи ОСОБА_4 направила до суду пояснення з яких вбачається, що відповідно до закону ОСОБА_3 зобов`язана виховувати та піклуватися про свою дитину ОСОБА_2 .

Окрім цього, ніяких рішень щодо обмеження ОСОБА_3 у вихованні неповнолітнього сина заявником до заяви не додано.

Також, обов`язок обох батьків є утримувати дитину, документів щодо звільнення від сплати аліментів чи про заборгованість ОСОБА_3 щодо сплати аліментів заявник до заяви не надав. Далі представник заінтересованої особи зазначив, що докази надані заявником не підтверджують факт самостійного виховання та утримання ним його неповнолітнього сина. У вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду (а.с.28-30).

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засідання заяву підтримали та прохали задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала (а.с.40).

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Козельщинської селищної ради в судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі.

Представники заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 - матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 27 вересня 2010 року Пашківською сільської ради Козельщинського району Полтавської області (а.с.6).

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавські області від 29 жовтня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.7-9).

З довідки №58/02-26 від 15.05.2024 виданої виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_2 2010 року народження (а.с.17).

Згідно довідки №57/02-26 від 15.05.2024 виданої виконавчим комітетом Козельщинської селищної ради, ОСОБА_1 виховує сина самостійно , який знаходиться на його утриманні. Мати ОСОБА_3 не проживає разом із сином та не приймає участь у вихованні з грудня 2019 року, виїхала на постійне місце проживання у м. Калуш Івано-Франківської області (зареєстровано місце проживання у м.Калуш з 23.08.2022), шлюб розірваний (а.с.14).

Відповідно до довідки Приватного закладу загальної середньої освіти ЛІЦЕЮ «ІТ СТЕП СКУЛ Кременчук» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчається у 8 класі ПЗЗСО ЛІЦЕЮ «ІТ СТЕП СКУЛ Кременчук», а також зазначено, що його мати, ОСОБА_3 не підтримує контакту зі школою, не відвідує батьківські збори тане спілкується з вчителями, не цікавиться успішністю дитини. До школи дитину приводить і забирає батько, також саме він контактує з адміністрацією (а.с.49).

Згідно договорів про надання освітніх послуг: №198000109 від23.06.2022 (а.с.50-52), № 198000267 від 07.04.2023 (а.с.53-56), №198000605 від 30.04.2024 (а.с.57-61), вбачається, що ОСОБА_1 оплачував навчання сина ОСОБА_2 , що підтверджується квитанціями (а.с.42-47).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви.

Згідно з ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Заявник вказує, що встановлення факту самостійного виховання та здійснення догляду за неповнолітньою дитиною батьком необхідне з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Згідно з ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд вважає за необхідне зазначити, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні. Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Отже, захист порушених прав у зв`язку з тим, що один із батьків не приймає участі у вихованні дитини, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановленні цим розділом.

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту самостійного виховання і здійснення догляду батьком за неповнолітньою дитиною без участі матері не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст. 293, 315 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки з обставин, які заявник вказує в заяві, вбачається спір про право, суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 19, 260, 293, 294, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Козельщинської селищної ради, Четвертий відділ РТЦК та СП, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити сторонам, що повний текст ухвали буде виготовлений впродовж двох робочих днів.

Повний тест виготовлений 17.06.2024

Суддя М. М. Оксенюк