БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2753/23
Провадження № 2/497/121/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши без участі сторін в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів з борговою розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь 70000 доларів США, та понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 13420грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2023р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від нього грошову суму в розмірі 70000 доларів США за умови сплати 1% від запозиченої суми за кожен тиждень, крім того, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти в повному обсязі до 15.10.2023р., про що ним була написана і власноручно підписана розписка, яка підтверджує передачу коштів та умови їх повернення. Станом на теперішній час відповідач позичені кошти не повернув, відсотки за користування також не сплачував, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.

У судове засідання сторони не прибули, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач свої позовні вимоги підтримав, а відповідач - вимоги позову визнав.

Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно положень ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подана відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може з власної ініціативи збирати докази, що стосуються предмета спору, крім витребування доказів судом у випадку, якщо він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав чи виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 15.04.2023р. між гр.гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, оформлений розпискою - згідно якої ОСОБА_2 , як позичальник, отримав від ОСОБА_1 - як позикодавця - грошові кошти - 70000доларів США, за умови сплати пені в розмірі 1% від запозиченої суми за кожен тиждень, борг позичальник зобов`язався повернути до 15.10.2023р., і ця розписка підписана ОСОБА_2 (а.с.7), -ці обставини нічим не спростовуються.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) має право передати у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а в разі, якщо позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором (ч.1ст.1049 ЦК України). Статтями 526,629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст.524,533 ЦК України, - зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, але сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, однак в разі, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Такий самий висновок міститься у правовому висновку ВС України - у Постановах від 21.12.2016р. у справі № 6-1672цс16 та від 08.08.2018р. у справі № 331/2183/15-ц.

Надавши суду копію розписки, існування якої відповідач не спростовує, - позивач підтвердив своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ним в повному обсязі виконані боргові зобов`язання, які виникли в нього перед позивачем у зв`язку з укладанням договору позики, а відтак, оскільки відповідач, отримавши в борг кошти на умовах договору позики 15.04.2023р. - досі не повернув позику та відсотки, прострочивши зі свого боку виконання умов цього договору, - його заборгованість складається з 70000 доларів США основного боргу; відсотки за користування позикою позивачем не нараховані.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, дійшовши висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню, суд дійшов також висновку, що підлягає задоволенню й вимога позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі судового збору - 13420грн.

Керуючись ст.ст. 3,14,15,192,524,526,530,533-535,627,1046-1050 ЦК України, ст.ст.81-83,89,95, 133, 141, 263-265,280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженець с.Червоноармійське (тепер с.Кубей) Болградського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , вид.31.03.2008р. Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ), - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_3 , вид.28.04.1999р. Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_4 ), - 70000 (сімдесят тисяч) доларів США за борговою розпискою від 15.04.2023р. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, після чого - набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 30.04.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова