печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бусик О.Л.

при секретарях судових засідань - Романенко Ю.О.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила ухвалити рішення про усунення від права на спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що в 1993 році орган приватизації заводу «Арсенал» засвідчив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 - на праві приватної власності належить тітці позивача ОСОБА_5 .

Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Арсенал» було видано свідоцтво про право власності на житло від 25 грудня 1993 pоку, квартира була приватизована згідно з Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду».

01 грудня 2014 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою посвідчено заповіт ОСОБА_6 за №9-2630 на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть від 17 березня 2015 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, ОСОБА_5 померла, про що зроблено відповідний актовий запис № 96.

Згідно довідки про причину смерті № 105 від 17 березня 2015 року спадкодавець померла від хронічної обструктивної хвороби легенів.

15 травня 2015 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою бyла заведена спадкова справа № 328/2015 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , 1930 p.н.

При цьому, позивач наголошує, що відповідач має бути позбавлений права на спадкування, оскільки, коли спадкодавець перебувала в безпорадному стані відповідач постійно залишав її без допомоги, окрім того, відповідач навіть не приймав участі в похованні спадкодавця, а всі витрати були понесені виключно позивачем.

Окремою обставиною є те, що відповідач постійно морально та фізично впливав на заповідача, про що свідчить навіть виклики поліції та те, що померла кілька разів змінювала заповіт, де включала або виключала відповідача з нього через його неналежне ставлення до заповідача.

На підставі викладеного, позивач просила про задоволення позову.

Ухвалою судді від 13 листопада 2023 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження.

18 грудня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що 02 вересня 2022 року ОСОБА_7 була подана позовна заява до Печерського районного суду м. Києва про визнання його таким, що прийняв спадщину.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_8 - задоволено.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що судом було встановлено, що 16 червня 2015 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява № 2484 ОСОБА_9 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була долучена до матеріалів спадкової справи № 328/2015, а відтак, на думку суду, позивач ОСОБА_11 вважається таким, що прийняв спадщину.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, у задоволенні позову просили відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, які підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про усунення відповідача від права на спадкування на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування, у цьому випадку, згідно роз`яснень п.6 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та п.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Суд установив, що 22 червня 2011 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 грудня 2014 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., яким належну їй квартиру під АДРЕСА_2 , а також належні їй речі домашнього обіходу та вжитку заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років ОСОБА_5 померла.

Після її смерті залишилось спадкове майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду заводу «Арсенал» 25 грудня 1993 року.

16 червня 2015 року до Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява № 2484 ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була долучена до матеріалів спадкової справи № 328/2015, а відтак він вважається таким, що прийняв спадщину.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року у справі № 757/31035/15-ц визнано заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 01.12.2014 нотаріусом 6-ї державної нотаріальної контори м. Києва Прокопенко Н.Ф. - недійсним.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 757/31035/15-ц рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року у справ №757/23284/22-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання таким, що прийняв спадщину - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При цьому, згідно ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 ст.1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

При цьому, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.1265 ЦК України).

На підставі вказаного, суд дійшов до висновку, що оскільки ОСОБА_5 було складено на відповідача заповіт, то застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми матеріального права, які регулюють правовідносини спадкування за заповітом.

Таким чином, оскільки позивачем підставою звернення із цим позовом вказано ч.5 ст.1224 ЦК України, яка регламентує усунення від права на спадкування за законом, то судом не може бути застосована вказана норма до спірних правовідносин, а відтак неможливим є усунення від права на спадкування за законом особи, якій таке право належить на підставі заповіту, тобто відсутні підстави для усунення ОСОБА_2 (який отримав таке право на підставі заповіту) від права на спадкування на підставі норми, яка регулює усунення від права на спадкування спадкоємців за законом.

Отже, на підставі зазначеного вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки всі інші обставини, на які посилалась позивач та її представник і докази, якими вони їх обґрунтовували були спрямовані саме на доведення наявності обставин, необхідних для застосування ч.5 ст.1224 ЦК України, яка, як зазначалося вище, не може бути застосована до спірних правовідносин.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.1224 ЦК України, ст. ст. 1-18, 76 81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352-355, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя О.Л. Бусик