Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2024 Справа №607/22882/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права на майно,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд визнати за ним право власності на 2/6 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтований тим, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 листопада 2022 року №1749/02-31, державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Попіль З.З., відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на часку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . 28 квітня 2009 року Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №307/2009. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), сформованої при заведенні спадкової справи, ОСОБА_4 , 1946 року народження, заповітів не складала. 28 квітня 2009 року до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , в якій допущено помилку у прізвищах, вказавши неправильно прізвища померлої та спадкоємця. 28 квітня 2009 року до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 про відмову від прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 . 07 травня 2009 року до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені ОСОБА_6 , яка діє від імені онука спадкодавця - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким вважається таким, що спадщину прийняв, оскільки був малолітнім на момент відкриття спадщини та в його користь відмовився син померлої - ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 13 березня 2015 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_1 .

Згідно копії будинкової книги, яка міститься в матеріалах спадкової справи, на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею був зареєстрований її чоловік ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вважається таким, що спадщину прийняв. До першої тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про визначення частки у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_7 не звертався.

Відповідно до поданих документів, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності виданого 10 квітня 2003 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, право власності зареєстровано Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 10 квітня 2003 року №48497 є спільною сумісною власністю подружжя та, відповідно, належить померлій ОСОБА_4 та померлому ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності. Таким чином, у зв`язку із неможливістю встановлення складу спадкового майна, частки кожного із спадкоємців та відсутністю документів, що підтверджується право власності на квартиру АДРЕСА_1 , неможливістю виділити частки померлої ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено.

Спадкова квартира АДРЕСА_1 , належала на праві сумісної власності подружжя ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх частки у праві спільної власності були рівними, тобто по 1/2. Спадщину після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за законом на належне її на день смерті майно у вигляді 1/2 частини спадкової квартири прийняв її чоловік ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та онук ОСОБА_1 на користь якого від спадщини відмовилися сини померлої - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то спадщина між спадкоємцями успадковується в рівних частках, а саме по 1/3, тому частка у праві власності на спадкову квартиру ОСОБА_1 становить 2/6. Втім, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у нотаріуса ОСОБА_1 не в змозі з підстав наведених у вищевказаній постанові нотаріуса.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Варода П.Б. не з`явилися. Представником позивача подано суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак були повідомлені належним чином.

Відтак, суд вважає, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки, щодо заочного розгляду справи позивач заперечень не висловлював.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 22.11.1969 в м. Тернопіль, міське б.юро ЗАГС, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим 22.11.1969.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 22.11.1998, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №234 від 13.03.2002 в зв`язку з заявами громадян оформлено право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,7 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №234 від 13.03.2002. Квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована в міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за гр. ОСОБА_4 , за реєстром №48497.

Так, в судовому порядку встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно серії НОМЕР_5 виданим 07.09.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №1502.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли: чоловік ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та онук ОСОБА_1 на користь якого від спадщини відмовились сини померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_3

16.01.2024 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою на запит суду надіслано копії документів, які містяться в матеріалах спадкової справи №307/2009 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Згідно заяв, зареєстрованих в реєстрі за №1.2634, №4п-420, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовились від спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки №163 виданої ПП «Господар-М» 23.02.2009, про те, що ОСОБА_7 проживав в АДРЕСА_2 та його сім`я складається з дружини ОСОБА_4 .

Згідно заяви №764 від 07.05.2009, спадкова справа №307/2009, ОСОБА_6 від імені свого малолітнього сина ОСОБА_5 просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_5 прийняв майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Інші спадкоємці чоловік ОСОБА_7 , та сини померлої, які відмовились від спадщини в користь ОСОБА_5 .

Згідно довідки №113 від 22.04.2009 ПП «Господар-М», склад сім`ї, яка приймається на квартирний облік за адресою АДРЕСА_2 : ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Власник особового рахунку цієї житлової площі ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно серії НОМЕР_6 .

Як вбачається з листа №2137/01-16 від 28.11.2023 Першої тернопільської державної нотаріальної контори надісланого на запит суду, спадкова справа заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар В.І.

13.03.2015 ОСОБА_5 змінив прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №35.

Згідно довідки №1523 від 14.07.2017 виданої Міським бюро технічної інвентаризації, згідно обліку технічної інвентаризації ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль) станом на 29.12.2012 власник квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

Відповідно до інформаційної довідки №827 від 17.07.2017 Міського бюро технічної інвентаризації, 13.07.2017 проведено обстеження 1-кімнатої квартири АДРЕСА_1 . Змін не виявлено. Загальна площа квартири становить 31,7 кв.м., в тому числі житлова площа 17,7 кв.м.

10.11.2022 ОСОБА_10 звернулась від імені ОСОБА_1 до Першої тернопільської нотаріальної контори із заявою №1780 по спадковій справі №749/2012 із заявою про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а у випадку відмови винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою №1749/02-31 від 10.11.2022 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановлення складу спадкового майна, частки кожного із спадкоємців та відсутністю документів, що підтверджуються прав власності на квартиру АДРЕСА_1 , неможливістю виділити частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

У частині 1 статті 355 ЦК України наведено загальне визначення поняття права спільної власності, яке стосується тих випадків, коли майно належить на праві власності не одній, а кільком особам (суб`єктам права власності) одночасно. У такому разі між вказаними суб`єктами виникає спільна власність. Право спільної власності це право двох чи більше осіб на один об`єкт (на одну річ або сукупність речей).

Із аналізу змісту ч. 1 ст. 368 ЦК України, випливає, що спільною сумісною власністю є та спільна власність двох чи більше осіб, у якій завідомо не визначені частки кожної з них.

Головною ознакою сумісної власності як різновиду права спільної власності є факт відсутності існування в об`єкті власності ідеальних часток кожного із співвласників, які б давали можливість виявити обсяг їх прав за наявності бажання одержати конкретну частину у спільному майні та розпорядитися нею.

Як спільна часткова, так і спільна сумісна власність можуть виникати або на підставі прямої вказівки закону, або на підставі правочину. Законодавством в окремих випадках надасться право особам на власний розсуд визначати для спільного майна режим часткової або сумісної власності.

Окремою нормою ч. 2 ст. 369 ЦК України, законодавець визначає порядок розпорядження сумісним майном. Воно має здійснюватися лише за згодою всіх співвласників, яка може бути виражена у будь-якій формі, встановленій ЦК для правочинів. Однак у випадках вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який вимагає нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації, згода всіх співвласників на його вчинення має бути висловлена письмово й нотаріально посвідчена в порядку, встановленому законодавством.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ст. 372 ЦК України).

Оскільки, між померлою та іншим співвласником зазначеної вище квартири, що належить їм на праві спільної сумісної власності, не здійснювався поділ, будь-якій формі, передбаченій чинним законодавством, то при визначені ідеальних часток кожного із співвласників необхідно виходити із засад рівності. Тобто, всім співвласникам квартири АДРЕСА_1 , належить (належало) по 1/2 частці даної квартири.

Нормами ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Отже, до складу спадщини за законом після померлої ОСОБА_4 , входило право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 . Оскільки після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_7 та онук ОСОБА_1 , та відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то спадщина між спадкоємцями успадковується в рівних частках, а саме по 1/3 частки, тому частка ОСОБА_1 на спадкову квартиру становить 2/6 частки.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

На допустимості обраного позивачами способу захисту цивільного права наголошує Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справі у п.3.4. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном визначення часток законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 (спадкодавцю), ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , частки сторін у цьому нерухомому майні є рівними та після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , тому за ОСОБА_1 слід визнати 2/6 частини вищевказаної квартири.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги за позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, таким чином слід визначити, що частка спадкоємця ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 становить 2/6 частки.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, ст. 328, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішенняможе бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк