Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати.

Позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 6.70 га, кадастровий номер :01:001:0993, місце розташування: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, Олександрійська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У вересні 2015 року до позивача приїхав відповідач з пропозицією допомогти оформити кадастровий номер вищезазначеної земельної ділянки та повідомив, що потрібно поїхати до нотаріуса, щоб позивач надала довіреність на оформлення.

З 2012 року позивач перебуває на обліку з діагнозом: Зріла катаракта обох очей. Сліпота обох очей, відповідно до висновку № 112 від 03.10.2022 року. Окрім того, відповідно до запису з амбулаторної картки від 21.02.2023 року, позивач має зір 0 %, рекомендовано оперативне лікування катаракти без перспективи повернення зорових функцій. Позивач зараз проживає у своєї доньки, бо нічого не бачить, не може сама себе обслуговувати з 2012 року.

Відповідач 16.09.2015 року повіз позивача до нотаріуса, як потім з`ясувалося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна (49074, м. Дніпро, пр. Слобожанський 111/22).

Позивач по національності молдаванка, не повністю розуміє українську мову, текст довіреності вона не розуміла, що було написано в довіреності не знає до цього часу. Після оформлення цієї довіреності відповідач повідомив позивача, що всі документи зроблені.

Договір оренди земельної ділянки з відповідачем, позивач не підписувала, оскільки сліпа, нічого не бачить. На питання позивача щодо документів по земельній ділянці, відповідач повідомив позивача, що потрібен її паспорт, забрав його та так і не повернув.

04.08.2021 року відповідач знову повіз позивача до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щока Валентина Олександрівна, щоб вона знову підписала довіреність для реєстрації земельної ділянки.

Вказані дії відповідача здалися сумнівними та донька позивача оформила їй паспорт 20.09.2021 року, оскільки відповідач не віддав його, та 18.10.2021 року позивач змушена була оформити довіреність на доньку ОСОБА_5 .

Донька позивача звернулася до Магдалинівської селищної ради, з проханням надати відомості про земельну ділянку, про що було видано інформацію від 20.10.2021 року, з якої дізналися, що відповідач 05.09.2016 року здійснив реєстрацію оренди її землі від 05.09.2016 року між сторонами, строк оренди 49 років, зареєстрований державним реєстратором Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області 05.09.2016 року. 28.09.2021 року було здійснено запис: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60754257 від 04.10.2021 року.

Позивачеві надати копію договору оренди від 05.09.2016 року та додатків до неї відповідач відмовився надавати.

18.10.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Новомосковськом районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щока Валентина Олександрівна з заявою про складання заповіту на її доньку, але нотаріус повідомив, що вже складений заповіт 04.08.2021 року від начебто імені позивача на користь відповідача. Позивач написала заяву на скасування заповіту та згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66868359 від 18.10.2021 року він був скасований.

В той же день, 18.10.2021 року позивач звернулася з заявою про скасування довіреності від 04.08.2021 року та скасувала її, відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №45964814 від 18.10.2021 року.

На звернення позивача до відповідача з проханням надати договір оренди та додатків від 05.09.2016 року він постійно відмовляв надавати.

Відповідач до відзиву надав договір оренди від 05.09.2016 року з додатковою угодою від 05.09.2016 року, додатковою угодою № 2 від 05.09.2016 року та Акт приймання передачі ділянки в оренду від 05.09.2016 року.

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата за один календарний рік складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності з діючим законодавством та сплачується з вересня по грудень кожного календарного року користування за такий рік за бажанням Орендодавця - в грошовій або натуральній формі. Підтвердженням вибору щодо форми виплати йому орендної плати є отриманням ним орендної плати в певній формі, що не потребує додаткового підтвердження.

Згідно п. 3.2 договору «У розмір орендної плати не входить податок на землю».

Відповідно то п. 1 додаткової угоди зазначено, внести зміни в п. 3.1 Договору сторони домовилися, що орендна плата за весь об`єкт оренди виплачується щороку у грошовій сумі 10 000 гривень за умови, що вказана сума не є нижчою 3% від нормативної грошової оцінки або у натуральній формі - 2 тони зерна в асортименті.

Незважаючи на надані «начебто докази отримання орендної плати» кошти за орендну плату не виплачувалися з 05.09.2016 року по теперішній час.

Заборгованість по орендній платі за період з 05.09.2016 року по 26.02.2024 року становить 59 006,50 гривень.

Відповідачем з урахуванням норм ПК України, під час нарахування орендної плати з суми нарахованої орендної плати, як податковим агентом платника податку повинно бути перераховано податок на прибуток фізичних осіб та утримано військовий збір.

Суми орендної плати за 2016 рік - 2023 роки становить 59 006,50 грн. належна до виплати становить:

2016 рік - за 4 місяці 10 000.00 грн. / 12*4 = 3300 грн. орендна плата: 2656.50 грн. (3300,00 грн. - 594.00 грн. (ПДФО 18%) -49,50 (ВЗ 1,5 %);

2017рік орендна плата: 8050,00 грн. (10 000. 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)150.00 (ВЗ 1,5%);

2018рік орендна плата: 8050,00 гри. (10 000, 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1.5 %);

2019рік - орендна плата: 8050,00 грн. (10 000, 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1.5 %);

2020рік - орендна плата: 8050.00 грн. (10 000, 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1.5 %);

2021рік - орендна плата: 8050.00 грн. (10 000, 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1.5 %);

2022рік - орендна плата: 8050.00 грн. (10 000, 00 грн., - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1,5%);

2023рік - орендна плата: 8050.00 грн. (10 000. 00 грн. - 1 800 грн. (ПДФО 18 %)

-150.00 (ВЗ 1,5 %).

Оскільки орендна плата за 2016 - 2023 рік відповідачем не сплачено до цього часу, то за період з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року:

2016рік - вересень - 25 днів, жовтень - 31, листопад - 30. грудень - 31, всього

117 днів;

2017рік - 365 дня;

2018рік - 365 дня;

2019рік - 365 дня;

2020рік - 366 дня;

2021рік - 365 дня;

2022рік - 365 дня;

2023рік - 365 дня

Всього: 2673 дня.

Сума пені складає 15 772,43 грн. (сума боргу 59 006,50 грн. х 0,01 % = 5.90 гривень за один день прострочення * 2673 дня = 15772,43 грн.).

3 % річних з 05.09.2016 року по 31.12.2023 рік становить 12 958,83 грн.:

- 3% річних за 2016 рік - 59 006,50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 117 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 567.43 грн.

- 3% річних за 2017 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1770,20 грн.

- 3% річних за 2018 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1770.20 грн.

- 3% річних за 2019 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) І 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1770,20 грн.

- 3% річних за 2020 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 366 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 1770,20 грн.

3% річних за 2021 рік - 59 006,50 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) І 100% х 365 (кількість днів) І 365 (днів у році) = 1770,20 грн.

3% річних за 2022 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1770,20 грн.

3% річних за 2023 рік - 59 006.50 грн. (сума боргу) х 3.000% (процентна ставка) / 100% х 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1770,20 гри.

У період з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року індексація на суму 12 530.00 грн. = 103.00 %х 1 13.70 %х 109.80 %х 104.10% х 105.00% х 110.00 %х 126.60 % х Ю5.Ц) о/о = 59 006.50 грн. (сума боргу) х 109.66% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 59 006.50 грн. (сума боргу) = 5700.03 грн.

Всього стягнення за орендну плату заборгованості складає 93437,79 грн. з яких:

- орендна плата: 59006,50 грн.;

- пеня з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 15 772.43 грн.;

- 3% річних з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 12 958,83 грн.;

- індексація з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 5700.03 грн.

У зв`язку з порушенням умов договору, несплатою орендної плати, позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача на її користь орендну плату за 2016 - 2023 роки в розмірі: 59006.50 грн.; пеня з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 15 772, 43 грн., 3% річних з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 12 958.83 грн.; індексація з 05.09.2016 року по 31.12.2023 року - 5700.03 грн., а всього становить 93437.79 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що позивачеві сплачено орендну плату в розмірі 84 200 грн., а саме 06.09.2016 року - 51 800 грн., 20.10.2017 року 8 050 грн., 30.12.2017 року 9 950 грн., 14 400 грн. 23.01.2018 року. Розмір переплати станом на дату подання позовної заяви становив 24 200 грн. Вказані кошти ОСОБА_4 особисто отримала та написала відповідні розписки та видаткові касові ордери. Представник відповідача прохала застосувати строки позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

05 вересня 2016 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 6.70 га, кадастровий номер :01:001:0993, право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.09.2016 року, строком на 49 років, а також додаткову угоду від 05.09.2016 року, додаткову угоду № 2 від 05.09.2016 року та Акт приймання передачі ділянки в оренду від 05.09.2016 року (т. 1 а. с. 154-156).

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата за один календарний рік складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідності з діючим законодавством та сплачується з вересня по грудень кожного календарного року користування за такий рік за бажанням Орендодавця - в грошовій або натуральній формі. Підтвердженням вибору щодо форми виплати йому орендної плати є отриманням ним орендної плати в певній формі, що не потребує додаткового письмового підтвердження.

Згідно п. 3.2 договору, у розмір орендної плати не входить податок на землю. Обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексації.

Відповідно то п. 1 додаткової угоди зазначено, внести зміни в п. 3.1 Договору сторони домовилися, що орендна плата за весь об`єкт оренди виплачується щороку у грошовій сумі 10 000 гривень за умови, що вказана сума не є нижчою 3% від нормативної грошової оцінки або у натуральній формі - 2 тони зерна в асортименті. Орендна плата у грошовій формі за увесь період користування земельною ділянкою сплачується Орендарем Орендодавцю в строк до 31 жовтня відповідного року користування.

Згідно розписки від 06.09.2016 року, позивач цього ж дня отримала від відповідача грошові кошти в загальному розмірі 51 800 грн. (т. 1 а. с. 162).

Згідно видаткового касового ордеру від 20.10.2017 року, позивач отримала від відповідача кошти в загальному розмірі 8 050 грн. в рахунок орендної плати за пай 2017 рік (т. 1 а. с. 163).

Згідно видаткового касового ордеру від 30.12.2017 року, позивач отримала від відповідача кошти в загальному розмірі 9 950 грн. в рахунок орендної плати за пай 2018 рік (т. 1 а. с. 164).

Згідно розписки від 23.01.2018 року, позивач отримала від відповідача грошові кошти в загальному розмірі 14 400 грн. за оренду земельного паю (т. 1 а. с. 165).

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , які пояснили, що ОСОБА_4 з 2016 року не отримувала від відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою.

На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» зі змінами станом на моменту укладення договору, який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, а також нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України.

Згідно до ст. 90 Земельного Кодексу України, яка регламентує права власників земельних ділянок власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Статтею 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 531 ЦК України визначено, що боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Виходячи з наведених положень та обставин справи вбачається, що відповідач виконав зобов`язання за договором оренди в частині виплати орендної плати, шляхом особистого надання коштів позивачеві, що підтверджується відповідними розписками та видатковими касовими ордерами. Натомість, відповідач як сторона договору оренди прийняла виконання зобов`язання від відповідача, що свідчить про погодження сторонами вказаного порядку та умов отримання орендної плати за договором.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Так, відповідно до тлумачень ст. 651 ЦК України однією із підстав зміни або розірвання договору є істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору, при цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

При цьому суд також враховує і те, що пункт оспорюваного договору стосовно порядку розірвання договору оренди узгоджується із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, де вказано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних спірних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не надано об`єктивних доказів, що відповідачем істотно та систематично порушуються умови договору, а також не доведено той факт, що позивачеві не надавалися кошти в рахунок орендної плати, чим істотно порушено умови договору, виходячи з обставин того, що позивач особисто підписала документи про отримання грошових коштів.

Судом в судовому засіданні не встановлено істотних та систематичних порушень відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в розірванні договорів оренди земельної ділянки та стягненні орендної плати.

Наслідки спливу позовної давності до позовних вимог суд не застосовує, оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача за договором оренди, та вказані обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, тому суд відмовляє у задоволенні таких вимог з інших підстав не пов`язаних із позовною давністю.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 червня 2024 року.

Суддя Т.А.Ковальчук