Р І Ш Е Н Н Я№ 127/18230/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючої судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Хейніса О.Г.,

розглянувши цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и в:

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. У позові просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.02.2021 по 30.09.2023 включно у сумі 25 370,66 грн., з яких: 24 845,61 грн. основна сума заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії; 396 грн. сума втрат від інфляції, 129,05 грн. 3% річних, та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ.

Помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач, забезпечується послугами з надання теплової енергії, що надаються позивачем, однак відповідач за дані послуги не сплачує, у зв`язку з чим за період з 01.02.2021 по 30.09.2023 включно заборгував позивачу 24 845,61 грн. На вказану суму були нараховані 3% річних та втрати від інфляції.

Добровільно сплачувати заборгованість відповідач не бажає, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 16)

19.09.2024 представник позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Коренюк М.В. подала письмові пояснення, в яких навела додаткове обрунтування позовних вимог. (а.с.37)

Нормативне Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Коренюк М.В. про зменшення розміру позовних вимог у справі, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 6 524,72 грн. за період з 01.01.2023 по 30.09.2023. (а.с.45)

В судове засідання представник позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» Коренюк М.В. не з`явилася, проте надала заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність. Позов підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с.22 на звороті)

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Хейніс О.Г. в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з відповідача заборгованості за період з 24.01.2023 по 30.09.2023.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ.

Відповідно до витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду м. Вінниця, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 4)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №351435473 від 23.10.2023, власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . Дата державної реєстрації права власності на квартиру 24.01.2023. (а.с.6)

Вказана вище квартира забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.39).

Відповідно до оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з січня 2023 року по вересень 2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за спожиті послуги з постачання теплової енергії складає 6 524,72 грн., з яких: 4 269,23 грн. нарахування за послуги з постачання теплової енергії умовно-змінне; 2 105,37 грн. нарахування за послуги з постачання теплової енергії умовно-постійне; 150,12 грн. плата за абонентське обслуговування. (а.с.39)

Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення статей 317, 322 ЦК України, власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги незалежно від того, проживає/зареєстрований він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналогічний обов`язок споживача закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Отже, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст. ст. 7, 8 Закону (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012, справа № 6-110цс12).

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017№ 2189-VIII (зі змінами) у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір виконавцем комунальної послуги.

У відповідності до зазначених норм, КП ВМР «ВМТЕ» 01.10.2021 запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення типових індивідуальних договорів приєднання на послуги постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проєкт договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Враховуючи те, що заперечень або протоколу розбіжностей до типових договорів від відповідача у встановлений чинним законодавством термін не надійшло, отже він фактично відповідач підтвердив свою згоду з умовами про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води та приєднався до запропонованих типових договорів в цілому.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц).

Відповідно до п. 35, 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 вересня 2019 зі змінами, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Для КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» затверджені двоставкові тарифи на послуги з централізованого опалення. Застосування КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» двоставкового тарифу на послугу з централізованого опалення з 01.01.2009.

Двоставковий тариф складається з двох частин: умовно-постійної (абонентної плати) та умовно-змінної частини витрат теплопостачальних підприємств і виконавців послуг. До умовно-постійної частини тарифу на теплопостачання відносяться витрати на відрахування податків в бюджет, нормативні витрати води на підживлення теплових мереж, ремонт теплового обладнання, амортизаційні відрахування, заробітна плата. Ця частина витрат пов`язана з необхідністю підтримки в робочому стані джерела теплової енергії і теплопостачальних установок (ЦТП, бойлерні, теплові вводи, теплові мережі та котельні) для забезпечення споживачів якісною тепловою енергією при будь-якій температурі зовнішнього повітря, вона не залежить від кількості відпущеної теплової енергії і тому не підлягає перерахунку. Також зазначаємо, що умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця впродовж року.

Умовно-змінна частина витрат - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам як грошовий вираз змінної частини планових економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії з урахуванням планового прибутку. Основу цієї частини тарифу (умовно-змінної) складають витрати на паливо та електроенергію, необхідні для виробництва і транспортування теплової енергії. Кошти спрямовуються підприємством на оплату за паливо, спожите для виробництва теплової енергії, електроенергію затрачену на транспортування тепла, розрахунок за покупну теплову енергію. При зниженні споживання тепла, споживач сплачує за фактично спожиту теплову енергію і зацікавлений в їх економії. Плата цієї частини тарифу справляється споживачем під час опалювального сезону. Таким чином, плата умовно-постійної частини тарифу (абонентської плати) не є оплатою за окрему послугу, так як обидві частини тарифу безпосередньо пов`язані з наданням послуг з теплопостачання і є складовими собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії.

Для категорії споживачів «Населення» з 1 листопада 2021 року відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2020 №2263 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 09 вересня 2020 року №1671» введено в дію тарифи: Послуга з постачання теплової енергії (двоставковий тариф): - умовно-змінна частина 1314,08 грн/Гкал (з ПДВ): - умовно-постійна частина 77541,96 грн/Гкал/год (з ПДВ), що становить 4,35 грн/м2.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанов КМУ від 1 вересня 2021 року №928 «Про внесення змін до постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 та від 21.08.2019 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», встановлено плату за абонентське обслуговування, у розрахунку на одного абонента за послугу з постачання теплової енергії з 1 грудня 2021 року: - з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку у розмірі 16,68 грн (з ПДВ). Законом №2189 та договорами передбачено нарахування плати за абонентське обслуговування окремо на послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води. Відповідно до пункту 11 статті 1 Розділу І плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг, що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача).

Застосування саме таких тарифів позивачем при розрахунку заборгованості відповідача підтверджується розрахунком фактичної вартості послуги з постачання теплової енергії (умовно-змінної складової) на 1 м2 опалювальної площі квартири по ж/б АДРЕСА_1 . (а.с.38)

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Відповідно до ч. 1ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Споживаючи послуги, надані КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", відповідач не оплачувала отримані послуги у встановленому законом строк і порядку.

З огляду на викладене, позовна вимога КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії є обгрунтованою.

Проте суд не погоджується з сумою заборгованості, нарахованою позивачем, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , було зареєстроване 24.01.2023. Таким чином, саме з цієї дати у нього, як власника квартири, виник обов`язок нести тягар її утримання, у тому числі шляхом сплати комунальних послуг. Доказів того, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2023 по 23.01.2023 за згодою попереднього власника користувався вказаною квартирою і отримував житлово-комунальну послугу для власних потреб, тобто був споживачем наданої позивачем послуги, матеріали справи не містять.

З оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що позивачем було нараховано заборгованість з 01.01.2023 по 31.01.2023. Вказане нарахування є неправомірним, оскільки воно охоплює період, коли ОСОБА_1 не був власником даної квартити і споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . А тому за січень 2023 року з позивача на користь позивача підлягає стягненню вартість комунальних послуг, нарахована за 8 днів, за період з 24.01.2023 по 31.1.2023 включно, яка складається з: 345,41 грн (1 338,46:31*8) нарахування за послуги з постачання теплової енергії умовно-змінне; 60,37 грн. (233,93:31*8) нарахування за послуги з постачання теплової енергії умовно-постійне; 4,30 грн. (16,68:31*8) плата за абонентське обслуговування, на загальну суму 410,08 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 24.01.2023 по 30.09.2023 у сумі 5 345,73 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 480,85 грн. судового збору.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 67, 68 ЖК України, т. 11, 317, 322, 509, 525, 526, 901, 903 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 24.01.2023 по 30.09.2023 у сумі 5 345,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» 2 480,85 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 16.12.2024.

Суддя