КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/392/24
УХВАЛА

11.06.2024

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Салманову Фатіму Акберівну, звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій просить суд здійснити поділ спільного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 24 кв.м.; комерційного нежитлового приміщення, розташованого в містечку «Сьомий кілометр» у м. Одесі та автотранспортних засобів BMW, 2014 року випуску номерний знак НОМЕР_1 та Mersedes GLE 400 4MATIC номерний знак НОМЕР_2 , що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 24 кв.м; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину комерційного нежитлового приміщення, розташованого в містечку «Сьомий кілометр» у м. Одесі; визнати за ОСОБА_1 право власності на частини вартості автотранспортного засобу марки BMW, 2014 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрованого 12.01.2022 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на частини вартості автотранспортного засобу марки Mersedes GLE 400 4MATIC номерний знак НОМЕР_2 .

Одночасно з позовною заявою позивача було надано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 квм., житловою площею 24 кв.м.;

заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В обґрунтування вимог заяви представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав позивачки та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на її користь.

З метою запобігання здійсненню відчуження спірного нерухомого майна відповідачем під час розгляду справи у суді, позивач вважає, що існують підстави для забезпечення цього позову, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з відповідною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2024 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2024 року за № 375898382 Чжан Міну на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В., на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якій серед іншого просить суд здійснити поділ спільного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 24 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 24 кв.м.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 , без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача під час розгляду справи судом.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , співмірним із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви представника позивача.

При цьому, суд вважає, що заява про забезпечення позову в частині заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, викладена некоректно, та не підлягає задоволенню в цій частині.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01).

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.