Справа № 138/884/24
Провадження № 22-ц/801/1350/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Київська Т. Б.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокуСправа № 138/884/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Сала Т. Б., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куйдана О. І. на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Київської Т. Б. від 17 квітня 2024 року про повернення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Вендичанська селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куйдана О. І. звернулася до суду з цією заявою, за якою просила встановити факт родинних відносин, зокрема те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Могилів-Подільський Вінницької області, є її племінником.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2024 року заяву залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявниця не вказала в заяві та до заяви не додала доказів, які підтверджують викладені у ній обставини, зокрема які підтверджують факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 . Крім того копії документів, які подані заявницею в якості доказів, не містять відміток про засвідчення копій документа відповідно вимог статті 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), зокрема у екземплярі для заінтересованої особи. В заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у заявника та заінтересованої особи. Також в програмі «Д-3» відсутні відомості про зарахування коштів до спеціального фонду державного бюджету.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду ОСОБА_1 через свого представника адвоката Куйдана О. І. подала заяву про усунення недоліків, до якої долучено заяву про встановлення факту у новій редакції із зазначенням відомостей про електронні кабінети заявника і заінтересованої особи, завірені копії документів доданих до заяви для заінтересованої особи та документ, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року заяву про встановлення факту повернуто заявниці.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ні в заяві про встановлення факту, ні в заяві про усунення недоліків заявниця не зазначила жодного доказу, у тому числі тих про які зазначив суд в ухвалі про залишення заяви без руху від 25 березня 2024 року щодо обставин, які підтверджують факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 . Так само заявниця не зазначила про неможливість звернутись до органів Державної реєстрації актів цивільного стану (далі ДРАЦС) з метою отримання інформації з приводу відповідних актів цивільного стану про народження, реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу (у разі наявності), зміну прізвища. Єдиний доказ на який послалася ОСОБА_1 фактично є лише рішення суду про встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_2 однієї сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини, проте факт родинних відносин заявниці з померлим не був предметом дослідження в межах зазначеної цивільної справи. Крім того суду не надано клопотання про витребування таких доказів. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам частин першої, другої статті 318 ЦПК України, а також, враховуючи те, що вимоги ухвали про залишення заяви без руху від 25 березня 2024 року заявницею фактично не виконані, це, відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, є підставою вважати заяву неподаною та повернути її разом з доданими до неї документами заявниці.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Куйдан О. І., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що підстав для залишення заяви без руху та відповідно повернення заяви заявнику не має. Звертав увагу на те, що відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 серпня 2023 року в справі № 990/114/23, суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надавати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів, тому що ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях процесу. Отже такі обставини не можуть бути підставою для залишення заяви без руху та підставами повернення позовної заяви заявнику.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що заява про встановлення факту не відповідає вимогам частин першої, другої статті 318 ЦПК України, тому що заявниця не зазначила жодного доказу, у тому числі тих про які зазначив суд в ухвалі про залишення заяви без руху від 25 березня 2024 року щодо обставин, які підтверджують факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 . Так само заявниця не зазначила про неможливість звернутись до органів ДРАЦС з метою отримання інформації з приводу відповідних актів цивільного стану про народження, реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу (у разі наявності), зміну прізвища. Єдиний доказ на який послалася ОСОБА_1 фактично є лише рішення суду про встановлення факту проживання заявниці з ОСОБА_2 однієї сім`єю з січня 2016 року до часу відкриття спадщини, проте факт родинних відносин заявниці з померлим не був предметом дослідження в межах зазначеної цивільної справи. Крім того суду не надано клопотання про витребування таких доказів. Тому враховуючи те, що вимоги ухвали про залишення заяви без руху від 25 березня 2024 року заявницею фактично не виконані, суд, відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, вважав заяву неподаною та повернув її заявниці.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 318 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

ОСОБА_1 звернулася до суду у порядку окремого провадження з метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Могилів-Подільський Вінницької області, є її племінником.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 569/4466/23 (провадження № 61-6986св23) зроблено висновок, що: «законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази; тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, в частині другій статті 318 ЦПК України)».

Оскільки ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду першої інстанції та імперативної вимоги закону про надання доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (рішення суду в іншій справі може мати преюдиційне значення для вирішення справ між тими ж особами про той самий предмет спору (частина четверта статті 82 ЦПК України), але не є доказом в розумінні статті 76 цього Кодексу) та довідки про неможливість відновлення втрачених документів, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про визнання заяви неподаною та її повернення.

Таким чином доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Куйдана О. І. висновків суду першої інстанції не спростовують, норми процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали не має.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381 383 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куйдана О. І. залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: Т. Б. Сало

Т. М. Шемета