Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3335/24
Номер провадження2-о/711/108/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого: судді - Казидуб О.Г.

при секретарі - Шульга А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження від 15.11.1978, серія НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження від 27.03.1980, серія НОМЕР_2 , Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.03.2024, № 6, свідоцтвом про шлюб від 28.08.2018/, серія НОМЕР_3 .

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 слугує довідка про смерть№ С-00965 від 23.03.2024, свідоцтво про смерть від 23.03.2024, серія НОМЕР_4 , видані органами окупаційної адміністрації рф та фотографії могили.

Оскільки, ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, отримати документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою держави України не можливо, а отже єдиним шляхом його отримання та захисту її прав, як родички та спадкоємиця померлої є звернення до суду за встановлення факту смерті.

Встановлення факту смерті їй необхідно для реалізації своїх прав та законних інтересів, що виникають із цивільних правовідносин та підтвердження державою України факту смерті ОСОБА_2 .

Просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Токмак, Запорізька область, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Токмак, Пологівського району, Запорізької області.

25 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження, призначено справу до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Надали через електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у вирішенні заяви по суті покладалися на розсуд суду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом восьмим ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , виданого « НОМЕР_6 Териториальным отделом ЗАГС города Мелитополь и Мелитопольского района Управления ЗАГС Запорожской области » ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_2 .

Як зазначено в Довідці про смерть № С-00965 від 23 березня 2024 року, причиною смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 стало: Серцево-легенева недостатність; тромбоемболія легеневої артерії 126,0; хронічна хвороба нирок V стадії № 26.0.

В судовому засіданні встановлено, що факт родинного зв`язку між заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується: Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , від 15 листопада 1978 року, та Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серія НОМЕР_2 від 27 березня 1980 року. Відповідно до даних свідоцтв батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являється ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 13 березня 2024 року ОСОБА_3 отримала прізвище « ОСОБА_6 » після реєстрації шлюбу Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 192 від 09 жовтня 1999 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 13 березня 2024 року ОСОБА_7 отримала прізвище « ОСОБА_8 » після реєстрації шлюбу Відділом державної реєстрації актів цивільного по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 65 від 16 червня 2007 року.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_7 від 28 серпня 2018 року ОСОБА_9 отримала прізвище « ОСОБА_10 » після реєстрації шлюбу Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 89.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, частиною першою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. (абзац 2 частини 1 вказаної статті).

Отже, на теперішній час для проведення реєстрації факту смерті сестри заявника необхідно встановити сам факт її смерті, оскільки, вона померла на території м. Токмак, Пологівського району (Токмакцького району), Запорізької області, яка перебуває у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому низкою відповідних законів було продовжено, та який діє станом на час розгляду вказаної справи.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 було внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 12.04.2024 року №108 та затверджено Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією станом на 12.04.2024 року. Так, зокрема, до вказаного переліку належить Запорізька область, Пологівський район, Токмацька міська територіальна громада.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

До того ж, відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною другою статті 319 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г)рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Даючи оцінку допустимості у даній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України, бере до уваги надані заявником документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв`язку.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику ОСОБА_1 для реєстрації смерті сестри в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, отримання Свідоцтва про смерть та для реалізації свого права на спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на тимчасово окупованій території України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Токмак, Запорізької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Токмак, Пологівський район (Токмакцький район), Запорізької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. Г. Казидуб