Справа № 161/2157/24 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/508/24 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 лютого 2024 року звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вказував, що спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, з дружиною відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть, спільних дітей не мають. Примирення вважає неможливим. Просив розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »), зареєстрований 16 серпня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1150.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року в цій справі надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення три місяці; провадження у цивільній справі № 161/2157/24 (провадження № 2/161/1580/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено. Роз`яснено, що ухвала суду, в частині зупинення провадження у справі, може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивач ОСОБА_1 05 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду. Вважає, що при наданні подружжю тримісячного строку на примирення, суд першої інстанції не врахував, що поведінка відповідача суперечить моральним засадам суспільства, що унеможливлює встановлення судом строку на примирення. Зазначив, що представник позивача в суді першої інстанції зауважував про те, що у січні 2024 року між сторонами відбувся конфлікт, унаслідок якого було викликано патрульну поліцію. Відповідач завдала йому подряпини на обличчі і тілі. До адміністративної відповідальності будь-кого із сторін конфлікту притягнуто не було. Вважає цю обставину такою, що унеможливлює не лише примирення впродовж трьох місяців, але й подальше спілкування ніж ними в майбутньому. Зупинення провадження у справі на три місяці з метою надання строку на примирення судом належно не обґрунтовано, не наведено оцінки співмірності та дієвості застосованого судом заходу для примирення подружжя з урахуванням обставин цієї справи у співвідношенні з необхідністю дотримання розумних строків розгляду справи. Суд не оцінив очевидний намір відповідача до затягування розумних строків розгляду справи про розірвання шлюбу, порушуючи при цьому законні права та інтереси позивача. Не враховано, що він має намір узаконити свої відносини з іншою жінкою, а свідоме затягування розгляду справи заважає позивачу у планування свого особистого життя. Просив скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу позивача на вищевказану ухвалу суду від 26 березня 2024 року в частині надання подружжю строку на примирення повернуто особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, в частині зупинення провадження у справі - відкрито апеляційне провадження.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог п. 14 ч. 1 ст.353 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Ухвала суду першої інстанції саме в частині надання сторонам строку для примирення оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, що випливає зі змісту ст. 353 ЦПК України. Отже, питання надання чи ненадання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є елементом розгляду справи по суті, питанням факту, що належить виключно до повноважень суду першої інстанції та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17, постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 2-41/2006, постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18, постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 264/3830/18).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача в частині зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

У відзиві на позовну заяву від 26 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_4 , серед іншого, заявив клопотання про зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення тривалістю 6 місяців. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач позовну вимогу не визнає, вважає звернення позивача до суду з позовом емоційним та імпульсивним вчинком позивача, що не відповідає його справжнім намірам.

Зі змісту ухвали суду першої інстанції від 26 березня 2024 року встановлено, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заявили клопотання про надання сторонам строку на примирення тривалістю 6 місяців. Зважаючи на заперечення представника позивача ОСОБА_5 , однак, з метою збереження сім`ї, суд задовольнив клопотання відповідача частково, надав подружжю строк на примирення тривалістю три місяці та зупинив провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі на строк, наданий судом першої інстанції подружжю для примирення.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців (ч. 7 ст. 240 ЦПК України).

Водночас, у випадку надання подружжю строку для примирення суд зобов`язаний зупинити провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України).

З огляду на положення ст. 251 ЦПК України в разі не зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин конкретної справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу. Суд першої інстанції дійшов висновку про надання подружжю строку для примирення три місяці і, відповідно, зупинив провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, про що зазначив у мотивувальній частині ухвали.

Апеляційна скарга подана позивачем на ухвалу суду в повному обсязі, однак не містить будь-яких доводів в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення ухвали в частині зупинення провадження у справі. Тому колегія суддів, ураховуючи порядок, визначений ст. 367 ЦПК України, дійшла висновку про те, що така апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду в частині зупинення провадження у справі без змін, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2024 року в частині зупинення провадження у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя

Судді