Номер провадження: 22-ц/813/6133/24
Головуючий у першій інстанції Гниличенко М. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач держава-агресор російська федерація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахомов Ігор Юрійович

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держава-агресор російська федерація про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до держави-агресора російської федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 постановлено вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 03 червня 2024 року, тому позовна заява ОСОБА_1 до держави-агресора російської федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України підлягала поверненню заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахомов Ігор Юрійович, звернулась з апеляційною скаргою безпосередньо до Одеського апеляційного суду, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на невідповідність вимогам норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник звільнений від сплати судового збору в даній категорії справ, суд першої інстанції не врахував положення п. 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та дійшов до передчасного висновку, а також ухвала суду першої інстанції має ознаки надмірного формалізму.

Пояснення учасників справи

Від адвоката Пахомова І.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справа без участі скаржника та його представника.

Неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до постанови ВС від 14 квітня 2022 року справа № 308/9708/19, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства рф в Україні запитів щодо згоди рф бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням рф збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави, а з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з рф.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходилась позовна заява ОСОБА_1 до держави-агресора російської федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав внаслідок військової агресії та окупацією російською федерацією частини території України.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк 5 днів для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На виконання вимог ухвали позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій позивач аргументувала законність підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом №3674-VI.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №3674-VI судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу пункту 13 частини другої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Як передбачено пунктом 22 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із положень статті 185 ЦПК України слідує, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір відносяться до судових витрат.

Серед іншого Законом №3674-VI визначені платники та об`єкти сплати судового збору, а також особи, які звільняються від сплати судового збору.

За загальним правилом заява, з якою особа звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів, повинна відповідати вимогам процесуального закону та бути оплачена судовим збором. Якщо заява не відповідає цим критеріям, то суд постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали заявникові. Така заява може бути повернута заявникові лише за умови, що після отримання ухвали суду про усунення недоліків останній ухилився від виконання вимог, указаних у цій ухвалі.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, а в подальшому повертаючи цю заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вона не оплачена судовим збором.

Водночас суд не звернув увагу на те, що за вимогою до держави російська федерація про стягнення моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, ОСОБА_1 користується пільгами щодо сплати судового збору.

Крім того, посилання місцевого суду в оскарженій ухвалі на те, що позивачем зазначено у якості відповідача державу-агресора російську федерацію як суб`єкта міжнародних відносин, але не зазначено орган цієї держави, який має право здійснювати представництво цієї держави при розгляді справ в судах України, тобто не зазначено в особі кого виступає держава російська федерація та на те, що стороною позивача не було дотримано виконання процесуальних умов ч. 7 ст. 43, ст. 177 ЦПК України, щодо повідомлення відповідача про те, що подано позов, направлення копії позову з додатками, оскільки це є важливим з огляду на майбутнє виконання цього рішення суду в іноземних судових інстанціях, що приділяють увагу саме процесуальним моментам, а не розгляду справи по суті є хибним.

Оскільки, як вже було зазначено вище, відповідно до постанови ВС від 14 квітня 2022 року справа № 308/9708/19, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства рф в Україні запитів щодо згоди рф бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням рф збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави, а з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з рф.

Інші доводи суду є надмірним формалізмом.

Вищеназвані порушення процесуального закону є істотними, такими, що ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постановленої у справі ухвали, оскільки постановлення такої ухвали призводить до винесення судового рішення з порушення норм процесуального закону та з порушенням прав позивача, а тому оскаржувана ухвала не може визнаватися законною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахомов Ігор Юрійович, щодо невідповідності вимогам норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахомов Ігор Юрійович, є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню, а ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пахомов Ігор Юрійович, задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 12 червня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький