Єдиний унікальний номер 599/994/24
Номер провадження 2/599/402/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., секретаря судового засідання Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Зборівського районного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Зборівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.09.2021 о 00.15 год на автодорозі М-09 в с.Плугів Золочівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2021 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення № 445/2073/21 ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв матеріальну шкоду автомобілю потерпілого. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-5198635 від 01.02.2021 (поліс), укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» та ОСОБА_2 , згідно якого Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого. Вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП встановлена постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2021 у справі № 445/2073/21, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. У зв`язку з заподіянням матеріальної шкоди автомобілю потерпілого під час зазначеної ДТП, страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 130000 грн згідно з звітом 97271/2 від 22.11.2021 та розрахунком суми страхового відшкодування, що підтверджено платіжним дорученням №1108788 від 28 грудня 2021 року. Таким чином виконавши в повному обсязі зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивач зазначає, що постраждала від ДТП особа отримала страхове відшкодування від Моторного (транспортного ) страхового бюро України, а отже до позивача в порядку ст.1191 ЦК України та п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного ) страхового бюро України заподіяну шкоду в сумі 131750.00 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує з підстав зазначених у ньому та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за його зареєстрованою адресою місця проживання повістки про виклик до суду. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного вирішення справи не заперечує позивач.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-5198635 від 01.02.2021 (а.с.9), що укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» та ОСОБА_2 , транспортний засіб «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Перша».

21.09.2021 о 00.15 год на автодорозі М-09 в с.Плугів Золочівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 (яким керував ОСОБА_1 ) та «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 (яким керував ОСОБА_2 ), а саме ОСОБА_1 при зміні руху не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2

Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв матеріальну шкоду автомобілю потерпілого. На момент настання страхового випадку діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-5198635 від 01.02.2021 (поліс), укладений з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» та ОСОБА_2 , згідно якого Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілого. Вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП встановлена постановою судді Золочівського районного суду Львівської області від 05.11.2021 у справі № 445/2073/21, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП. .

Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою.

Власник транспортного засобу марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 , (постраждав у вказаному ДТП 21.09.2021 року) ОСОБА_2 23 вересня 2021 звернувся до страховика Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про страхове відшкодування.

Згідно з довідкою Моторного (транспортного) страхового бюро України №1 від 24.09.2021 сума виплаченого страхового відшкодування ОСОБА_2 склала 130000.00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями Укрексімбанк № 1108788 від 28.12.2021р.

У зв`язку з заподіянням матеріальної шкоди автомобілю потерпілого під час зазначеної ДТП, страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 130000.00 грн згідно з страховим звітом №97271/2 від 22 листопада 2021, наказу №3.1/10327 від 24.12.2021року, довідкою №1 від 22.12.2021р.

Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 131750грн.00ком.

Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 130000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1108788від 28.12.2021 року, а також поніс витрати на послуги за врегулювання по справі №79794 в розмірі 1750 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1108471 від 17.12.2021року.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

за змістом ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вимогами ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Відповідно до абз. в, ґ, п.38.1.1., 4.38.1, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону, ,

Статтею 27 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 визначається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Таким чином, у зв`язку із виконанням позивачем Моторним (транспортним) страховим бюро України договірних зобов`язань щодо сплати ОСОБА_1 страхового відшкодування заподіяної ОСОБА_2 шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останнього відшкодованої шкоди. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 131750.00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 3028 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 979, 980, 999, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3, 137, 141, ч. 2, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (юридична адреса: 02154, місто Київ, бульвар Русанівський,8, ) р/р НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк» м.Київ МФО 322313 суму майнового відшкодування, у сумі 131750 грн (сто тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень) та сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у тридцяти денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 18 червня 2024 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.