Справа № 948/2109/23
Провадження № 2/948/96/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,

у с т а н о в и в :

у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вироком Машівського районного суду Полтавської області відповідача ОСОБА_3 визнано винним в умисному нанесенні йому, ОСОБА_1 , тілесних ушкоджень. Позивач стверджує, що, не дивлячись на те, що вони примирились, на сьогодні залишилось не вирішеним питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, яку він оцінює в 20 000 грн та просить стягнути з ОСОБА_3 .

Ухвалою від 14.12.2023 суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку з несплатою судового збору (а.с. 19).

18.12.2023 на виконання цієї ухвали позивач надіслав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн (а.с. 22-23).

Ухвалою від 26.12.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 24).

14.02.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 42-44).

У судовому засіданні позивач та його представник просили закрити провадження у справі та повернути позивачу сплачяений ним судовий збір.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Як видно з копії актового запису про смерть №32 від 19.02.2024 ОСОБА_3 17.02.2024 помер (а.с.64,65).

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За правилами п. 2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Процесуальне правонаступництво за померлою особою може мати місце у випадку спадкування іншою особою майнових прав померлого у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно із ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

У цивілістичній доктрині під моральною шкодою розуміють фізичні та душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, якими порушуються її особисті немайнові блага або посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. По своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 ЦК України передбачено, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи, не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20)).

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 9 серпня 2023 року у справі № 758/2928/19.

Ураховуючи викладене, оскільки право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, ураховуючи, що відповідач ОСОБА_4 помер, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а тому суд дійшов висновку, що провадження у справі потрібно закрити.

Щодо клопотання позивача та його представника про повернення судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі закриття провадження у справі регулюється статтею 142 ЦПК України. Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу (заявнику) судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн (а.с. 22-23).

За таких обставин, враховуючи підстави закриття провадження у справі, суд приходить до висновку про задоволення заяви та повернення сплаченого позивачем до суду судового збору при поданні позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255, 256, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

у х в а л и в :

закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 .

Повернути ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору, сплаченого відповідно до платіжної квитанції № від 18 грудня 2023 року.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині закриття провадження подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Косик