У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Букіної О.М.

за участю секретаря судового засідання - Горохівської М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Міністерство оборони України, Всеукраїнська громадська організація «Союз «Народна Пам`ять», про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд встановити факт залучення його та безпосередньої участі у антитерористичній операції в районах її проведення у складі груп пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців до набрання чинності Законом України № 291-VIII від 07.04.2015 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України».

Заяву мотивує тим, що 23.09.2014 по 10.10.2014 згідно наказу Керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 03.10.2014 № 33/884т, а також з 01.01.2015 по 01.06.2015 згідно наказу Керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 31.01.2015 № 0134, він, серед інших представників Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Пам`ять», залучався до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі групи пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців.

З метою отримання статусу учасника бойових дій заявник звернувся із заявою від 10.07.2018 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції. Однак поданих документі виявилось недостатньо для підтвердження безпосередньої участі заявника у антитерористичній операції, що зазначено у листі Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції.

Тому заявник звернувся з даною заявою до суду про встановлення відповідного факту.

11.06.2018 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Лазаренко В.В.

Ухвалою суду від 15.06.2018 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

05.03.2019 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

18.06.2020 представником заявника було подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.06.2020 клопотання представника заявника було задоволено та зупинено провадження у справі № 760/15224/18 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Міністерство оборони України, Всеукраїнську громадську організацію «Союз «Народна Пам`ять», про встановлення факту, що має юридичне значення, - до набрання законної сили ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2020 у справі № 640/22298/18.

Ухвалою суду від 28.05.2024 провадження у справі було поновлено та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомили.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту участі заявника у бойових діях під час проведення антитерористичної операції груп пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців в якості позаштатного працівника Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Пам`ять» на громадських засадах.

Встановлення цього факту необхідно йому для подальшого звернення для отримання статусу учасника бойових дій учасниками антитерористичної операції.

Згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі Порядок), статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Згідно абзацу 1 пункту 4 Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Відповідно до пункту 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій;

Згідно пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Комісії вивчають документи і подають їх на розгляд міжвідомчої комісії, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісією, і в разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків, представників державних органів та в місячний строк з дня надходження документів приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісію.

Пунктом 8 Порядку також передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії чи керівником підприємства, установи, організації до міжвідомчої комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особа може самостійно звернутися до таких комісій. У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд міжвідомчої комісії за рішенням Міністра соціальної політики. Рішення комісії може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, діючим законодавством відповідно до встановленої процедури передбачено позасудовий порядок встановлення факту участі в бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій, а тому справи про встановлення факту участі у бойових діях не підлягають розгляду в судовому порядку.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № № 233/2929/17 (провадження № 14-284цс19).

У цій же постанові Велика Палати Верховного Суду констатувала, що з аналізу норм Порядку та Положення вбачається, що встановлення факту участі особи в АТО є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи (комісії, міжвідомчі комісії). Насамперед передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій, до комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в АТО чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій. Під час вирішення комісією питання про надання особі статусу учасника бойових дій підлягають дослідженню ті самі обставини, на які ОСОБА_1 послався, обґрунтовуючи заяву про встановлення факту його участі у бойових діях.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому заявник не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує його участь у бойових діях в інший спосіб. Адже в силу положень Порядку та Положення показання певних осіб, визначених ними, входить до переліку документів, які підтверджують участь у бойових діях та надаються до відповідної комісії для підтвердження такої участі.

З урахуванням наведеного зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Судом також встановлено, що 23.09.2020 позивач вкотре звернувся до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорії осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із заявою з доданими документи про надання статусу учасника бойових дій.

Ці обставини встановлені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 640/22298/18.

Листом від 30.10.2020 ОСОБА_1 повідомлено про прийняття рішення від 09.07.2020 №4 про відмову у надання статусу учасника бойових дій та, у зв`язку з відсутністю нових документів, які ще не виносились на розгляд Міжвідомчої комісії та не були предметом її розгляду, подані ОСОБА_1 документи повернуто без розгляду.

Таким чином, заявник у такому випадку має право на оскарження рішення від 09.07.2020 №4 про відмову у надання статусу учасника бойових дій у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, провадження у даній справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює позивачу право звернутися до Міжвідомчої комісії для отримання статусу учасника бойових дій, а разі незгоди із прийнятим Міжвідомчою комісіє рішення - оскаржити його в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 19, 255, 256, 258-260, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Міністерство оборони України, Всеукраїнська громадська організація «Союз «Народна Пам`ять», про встановлення факту, що має юридичне значення- закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.06.2024.

Суддя: О.М. Букіна