Справа № 453/1860/24
№ провадження 2/453/681/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді Брони А.Л.
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
з участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Горзова О.О.,
та відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,
-в с т а н о в и в :
31.10.2024 року позивачка ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Горзова О.О. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 05.11.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 05.12.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , котра на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно тексту якого усе своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині. У встановлений законодавством шестимісячний строк після смерті матері позивачка не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту.
Позивачка зазначає, що з жовтня 2014 року проживає за кордоном та лише періодично приїздила в Україну, де проживала в м. Стрию Львівської області. Про наявність заповіту їй було невідомо, оскільки матір за життя про такий не згадувала, так само як і про наявність зареєстрованого на її ім`я права власності на земельні ділянки. З огляду на викладені обставини позивачка вимушена звернутись з позовом до суду про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Горзов О.О. позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив такі задовольнити.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
З урахуванням наведеного, вбачається, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.06.2014 року Плав`янською сільською радою Сколівського району Львівської області (актовий запис №10), ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .
Про родинні відносини позивачки з матір`ю свідчать наступні докази.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 березня 1967 року народження (актовий запис №15), батьками ОСОБА_4 записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Згідно копії заповіту, наявного в матеріалах справи, 16.04.2003 року ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем виконкому Плав`янської сільської ради Сколівського району Львівської області від 16 квітня 2003 року, згідно тексту якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження: всі будівлі, все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла будинку на ОСОБА_1 (позивачку у справі), а будинку на ОСОБА_2 (відповідача у справі).
08 вересня 2024 року позивачка зверталася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки їй стало відомо про наявність заповіту, складеного в її користь.
На підставі даної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 за № 47/2024, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78264753 від 07.09.2024 року.
Згідно постанови приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. від 09 вересня 2024 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
У пунктах 87, 89 постанови від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини» шляхом конкретизації, зазначивши наступне: необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).
В обгрунтування поважності пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачка покликається на те, що з жовтня 2014 року проживає за кордоном, та періодично приїжджала в Україну, де проживала в м. Стрию Львівської області. Про наявність заповіту, складеного матір`ю на її ім`я, їй не було відомо, як і не було відомо про наявність зареєстрованих на ім`я матері прав власності на земельні ділянки, про які зазначено вище. На переконання суду, зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчать про поважність пропуску зазначеного строку, що також підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23. Водночас позивачка є спадкоємцем першої черги, тому така мала усвідомлювати необхідність вчинення нею дій для реалізації свого права на спадкування. Крім цього, останньою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б утруднювали її своєчасне звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері.
Також суд не може не врахувати ту обставину, що з моменту смерті спадкодавця 30.05.2014 року, до моменту звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до суду 31.10.2024 року, пройшов надто тривалий строк (понад 10 років), впродовж якого позивачка не вчинила жодних дій, спрямованих на реалізацію своїх спадкових прав після смерті матері.
Щодо доводів представника позивача про пріоритетність принципу свободи заповіту, як фундаменталтний принцип спадкового права, суд звертає увагу на правову позицію Великої палати Верховного суду з цього приводу, викладену у пунктах 72, 79, 80 вищевказаної постанови, а саме: факт усвідомлення спадкоємцем першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом (у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування), який не знав про існування заповіту, наявності в нього права на спадкування та невчинення ним неодмінних активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини не свідчить про виникнення в нього об`єктивних обставин, які унеможливили або істотно ускладнили йому своєчасне звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у передбачений ЦК України строк у зв`язку з його необізнаністю про існування заповіту, складеного на його ім`я. Сам факт відмови нотаріуса, за цих обставин, у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину не порушує принцип свободи заповіту.
Відмова нотаріуса, за наведених обставин, у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, на користь якого було складено заповіт, не порушує принципу свободи заповіту, оскільки усвідомленим невчиненням дій для прийняття спадщини спадкоємець на власний розсуд реалізовує своє право на відмову від прийняття спадщини.
Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (у зв`язку зі своєю спорідненістю зі спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність в нього права на спадкування.
З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що причин пропуску такого строку є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Керуючись ст. ст. 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: с. Плав`я Стрийського району Львівської області, РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення складено 19.12.2024.

Суддя