Справа № 627/154/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 0,2196 га та 0, 6892 га, які розташовані на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі й на земельні ділянки площею 0,2196 га та 0, 6892 га, які належали ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 358782 та ЯМ №359025.

Позивач з метою прийняття спадщини зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити строк для подання позову до суду та визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,2196 га та 0, 6892 га, які належали ОСОБА_2 на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 358782 та ЯМ №359025.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , копія якого мається в матеріалах справи, відкрилась спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 0,2196 га, кадастровий номер :03:001:0610 (в подальшому змінений на кадастровий номер :03:001:0624 відповідь Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.02.2024 №32-20-0.25,2-577/327-24) та земельної ділянки площею 0,6892 га, кадастровий номер :01:001:0145, які розташовані на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, що належали йому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №358782 та серії ЯМ №359025, що підтверджується копіями державних актів, які маються в матеріалах справи, оскільки їх оригінали втрачено, про що зроблено оголошення в газету «Промінь».

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Факт, що позивач являється донькою померлого ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку після смерті батька ОСОБА_2 зверталася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області та в нотаріальному порядку успадкувала житловий будинок та земельну ділянку прощею 4,73484 га, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.06.2021 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.09.2015, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,2196 га та 0, 6892 га в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2024 року.

Також як вбачається з копії спадкової справи №67/2015 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , то окрім позивача спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , однак остання від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовилася, про що нею подано до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області відповідну заяву.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 358782 та ЯМ №359025.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_2 та до спадкового майна входять земельні ділянки.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно дост. 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікованаЗаконом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_2 , має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225,1261 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,2196 га, кадастровий номер: :03:001:0624 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №358782 та на земельну ділянку площею 0,6892 га, кадастровий номер: :01:001:0145 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №359025 після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_4 ).

Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Охтирська №1, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА