Справа № 229/2481/24
Провадження № 2/229/1197/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2024 р. м. Дружківка Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Дружківка у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
04 квітня 2024 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку суброгації матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10 005 (десять тисяч п`ять) гривень 78 копійок, та судові витрати в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. В обґрунтування позову зазначено, що цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування зареєстровано Артемівським міськрайонним судом Донецької області 25 січня 2022 року, присвоєно єдиний унікальний номер 219/680/22, призначено склад суду. На підставі ч. 1 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 21 жовтня 2022 року № 61 підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області змінено на Дружківський міський суд Донецької області. Проте, станом на день звернення з даним позовом на сайті Судової влади України інформація щодо прийняття справи № 2119/680/22 Дружківським міським судом Донецької області відсутня.
Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» зазначило, що між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1917с від 13 квітня 2011 року на виконання умов якого, кредитна спілка надала, а відповідач отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 5 000, 00 грн., строком на 24 місяці, з 13 квітня 2011 року по 13 квітня 2013 року, зі сплатою процентів у розмірі 34,8% річних. На підставі Додаткової угоди від 27 березня 2013 року до Кредитного договору № 1917с від 13 квітня 2011 року, відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 грн. строком на 24 місяці, з 27 березня 2013 року по 27 березня 2015 року, зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 квітня 2024 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С.
10 квітня 2024 року з Дружківського міського суду отримана відповідь, що справа № 219/680/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування з Артемівського міськрайонного суду Донецької області до Дружківського міського суду Донецької області не передавалась (а.с. 47).
У зв`язку з тим, що справа до теперішнього часу не розглянута та рішення не ухвалено, при цьому провадження втрачене до закінчення судового розгляду, тож судове провадження за даним позовом не підлягає відновленню, але позивач стверджує що до Артемівського міськрайонного суду Донецької області по цій справі сплачений судовий збір.
12 квітня 2024 року Дружківський міський суд Донецької області повідомив, що судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок у цивільній справі № 219/680/22 був сплачений 17 січня 2022 року, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, роздрукованою з автоматизованої системи документообігу суду «D-3» Артемівського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 49-50).
Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області від 16 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 15 травня 2024 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.
15 травня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи, розгляд справи відкладений на 17 червня 2024 року.
До судового засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 58-59).
Відповідач ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, до судового засідання не з`явилася за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.
Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про судове засідання, але причин неявки суду не повідомила, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без її участі.
Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» (далі кредитна спілка) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1917с від 13 квітня 2011 року (далі кредитний договір). На виконання умов кредитного договору кредитна спілка надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 5 000, 00 грн., строком на 24 місяці, з 13 квітня 2011 року по 13 квітня 2013 року, зі сплатою процентів у розмірі 34,8% річних (а.с. 17).
Також між кредитною спілкою та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду від 27 березня 2013 року до Кредитного договору № 1917с від 13 квітня 2011 року (далі Додаткова угода), відповідно до якої відповідачу додатково надано у тимчасове користування кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 грн. строком на 24 місяці, з 27 березня 2013 року по 27 березня 2015 року, зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних (а.с. 18).
Між ПАТ «Українська страхова компанія» та кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 12 від 04 травня 2011 року та № 6 від 01 квітня 2013 року (далі договір страхування) (а.с. 24-25, 28-29).
Відповідно до п. 1.2. договору страхування його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останньому внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.
Згідно з п. 1.3. договору ПАТ «Українська страхова компанія» здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками та КС «Українська кредитна спілка», згідно з реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між страхувальником та страховиком.
У відповідності із додатком № 1 до договору страхування, кредитний договір № 1917с від 13 квітня 2011 року та Додаткова угода від 27 березня 2013 року між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19 000,00 грн.
Пунктами 2.1, 2.1.1. договору страхування встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачених укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором та Додатковою угодою належним чином не виконувала, щомісячні платежі не сплачувала. Вказані обставини підтверджуються наданою КС «Українська кредитна спілка» випискою з рахунку відповідача № 2186 від 23 листопада 2021 року з рахунку відповідача.
У відповідності до п. 5.1 договору страхування КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором.
Керуючись вимогами п. 5.1 договору страхування КС «Українська кредитна спілка» направила ПАТ «Українська страхова компанія» заяву № 1933 від 22 листопада 2021 року про виплату страхового відшкодування у сумі 10 005,78 грн., у зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором.
Позивачем, на підставі вищезазначеної заяви, складено страховий акт № 1145кр від 23 листопада 2021 року та здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10 005,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2186 від 23 листопада 2021 року з відміткою банку про проведення платежу.
Відповідно до п. 5.7 договору страхування до ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору.
Згідно із п. 5.8 вказаного договору, після отримання страхового відшкодування, КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника згідно з умовами кредитного договору та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПАТ « Українська страхова компанія» страхове відшкодування.
На виконання вимог п. 5.8 договору страхування КС «Українська кредитна спілка» надано позивачу довідку № 2056 від 23 листопада 2021 року про здійснення ПАТ «Українська страхова компанія» страхової виплати за кредитним договором № 1917с від 13 квітня 2011 року та Додаткової угоди від 27 березня 2013 року в рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 10 005,78 грн.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
У частині 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Таким чином, оскільки ПАТ «Українська страхова компанія» виконано покладені на нього законом та умовами договору добровільного страхування кредитів, обов`язки, то до останнього перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10 005,78 грн.
Разом з тим, суд не погоджується, що в даному випадку заборгованість виникла в порядку регресу.
Як встановлено судом, Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» (страховик) виплатило страхувальнику страхове відшкодування та звернулося до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування виплаченої суми страхового відшкодування.
КС «Українська кредитна спілка» реалізувало своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», оскільки за договором страхування (Закон України «Про страхування») останнє надало згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у зобов`язанні, якщо воно виникне.
Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою.
Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.
Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у зобов`язанні. Тобто, заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.
Тому правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 30 січня 2019 року №61-7833св18.
Щодо застосування позовної давності суд зазначає, що з копії кредитного договору № 1917с від 13 квітня 2011 року, укладеного між ПрАТ «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 , вбачається, що згідно п. 10.2. договір набуває чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань (зворот а.с. 17).
Судом встановлено, що відповідач до теперішнього часу не виконала в повному обсязі свої фінансові зобов`язання перед ПрАТ «Українська кредитна спілка», при цьому кредитодавець скористався своїм правом на отримання страхової виплати 23 листопада 2021 від ПрАТ «Українська страхова компанія» за договором добровільного страхування кредитів № 12 від 04 травня 2011 року та № 6 від 01 квітня 2013 року у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань.
З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Одночасно, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Керуючись статтями 39, 40, 41, 60, 61, 63, 65, 67, 68, 71, 72, 79, 526, 530, 546, 549, 1054, 1184 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 280-284, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку суброгації матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10 005 (десять тисяч п`ять) гривень 78 копійок, а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя О.С. Конопленко