З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" червня 2024 р. Справа № 596/351/24
Провадження № 2/596/221/2024
Гусятинський районний суд Тернопільської області
головуючого судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка Павло Володимирович до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю, -
Адвокат Печінка П.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на приміщення автомобільного гаража, загальною площею 32,7 м2, відповідно до технічного паспорта на нього та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у січні 2011 року до позивача звернувся житель смт. Гусятин, ОСОБА_3 , який запропонував придбати у нього приміщення автомобільного гаража, розташованого по АДРЕСА_1 , при цьому пояснив, що право власності на гараж ним не оформлено, а тому він не може його відчужити шляхом укладання договору купівлі-продажу із нотаріальним посвідченням такого правочину. Позивач у якості авансової оплати вартості приміщення гаража 11 лютого 2011 року передав ОСОБА_3 5 000 гривень, а останній усно пообіцяв невдовзі виготовити документи на право власності на гараж та юридично оформити його купівлю-продаж.
Натомість ОСОБА_3 документи про право власності на приміщення гаражу не виготовив, виїхав на постійне місце проживання до свого сина у місто Кропивницький, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
За вказаних обставин, упродовж більше 10 років позивач відкрито та безперервно у власних цілях використовує приміщення гаражу площею 32,7 м2, при цьому юридично не оформив право власності на дане нерухоме майно і оформити його не може, оскільки попередній власник помер не оформивши за собою право власності на приміщення. Спадкоємцем померлого є його син - ОСОБА_2 , який утримував свого батька до смерті та здійснив його поховання.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Станом на день розгляду справи від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 безперервно та відкрито володіє нерухомим майном, а саме: приміщенням автомобільного гаража, загальною площею 32,7 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 , більше 10 років, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 , згідно якої він 11 лютого 2011 року, згідно якої він продав вказаний гараж позивачу за 5 000 грн.. Також технічним паспортом встановлено, що замовник технічної інвентаризації на гараж по по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .
Згідно копії рішення Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області від 21.06.1989 року №94 «Про надання дозволу на будівництво автогаражів», ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво автогаража в АДРЕСА_1 біля очисних споруд.
Як вбачається із копії рішення Гусятинської селищної ради Гусятинського району Тернопільської області від 02 жовтня 1991 року «Про перейменування АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції31 березня 2014 року.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області 08 лютого 2011 року, відповідач по справі ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 .
Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися гаражем по АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, та ст. ст. 16, 328, 344 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник - адвокат Печінка Павло Володимирович (адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 ) право власності за набувальною давністю на приміщення автомобільного гаража, загальною площею 32,7 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення складено 13 червня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна