Справа №359/4823/24
Провадження №2/359/2246/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 14.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №444.

На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засіданні не з`явився. Представник відповідача подав заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив проводити розгляд справи без їх участі.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище у чоловіка - ОСОБА_3 , у дружини - ОСОБА_4 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу.

Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112, СК України, ст. ст. 200,206,258,259,261,264, 265, 268,273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 червня 2014 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №444 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чирка С.С.