ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4061/24 Справа № 214/4608/23 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта Глобал»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 214/4608/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта Глобал» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року (суддя Ковтун Н. Г.), ухваленого в приміщенні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з значеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, 19 листопада 2023 він звернувся до ТОВ «Нова Пошта», відділення № 8 у місті Кривому Розі стосовно перевезення вантажу, а саме доставки посилки до міста Comrat республіка Молдова за експрес накладною № 6420, отримувач - Морошан О.. Вантаж кількістю 1 багажне місце, заявленою вагою 1 кг, оголошеною вартістю 820, 38 USD, а саме мобільні телефони марки «XiaomiRedmiNote 11 Pro 6/128 GBGraphite», вартістю 10 999, 00 грн, «XiaomiRedmiNote 6/128GBPolarWhite», вартістю 10 999, 00 грн, захисна плівка «GeliusGreyMatt», вартістю 1 347, 00 грн, книжка «GetmenGallantXiaomiRedNote 11 Proчорна» кількістю 2 штуки вартістю 699, 00 грн, автотримач «HocoCA28 Чорний», у кількості 1 штука вартістю 499, 00 грн, загальною вартістю 24 422, грн. За послуги ТОВ «Нова Пошта» за доставку вантажу він сплатив 290, 00 грн. 07.12.2022 він звернувся до ТОВ «Нова Пошта» із заявою, що станом на 01.12.2022 зазначений вантаж недоставлений та неотриманий одержувачем ОСОБА_3 . Вважає, що ТОВ «Нова Пошта» порушив умови Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, приписи ЦК України, завдав йому матеріальну та моральну шкоду, бо втратив вантаж;

Просив суд стягнути з відповідача вартість посилки 24 422 грн; 290, 00 грн за послуги з доставки; моральну шкоду в розмірі 50 000 грн та судові витрати у розмірі 38 251, 78 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем не надані докази, які підтверджують винне порушення відповідачем умов споживчого договору з надання послуг перевезення вантажу (міжнародного експрес відправлення), що в свою чергу було б підставою для виникнення у позивача права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, представник апелянта посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення норм процесуального права, за клопотанням відповідача судом було замінено неналежного відповідача ТОВ «Нова Пошта» на належного ТОВ «НП ГЛОБАЛ». На думку апелянта, ТОВ «НП ГЛОБАЛ» повинно виступати по даній справі співвідповідачем, оскільки, саме ТОВ «Нова Пошта» здійснило прийом відправлення, оформило всі документи на відправку і договірні відносини у апелянта виникли саме з ним. Суд першої інстанції не зринув уваги на те, що ні позивач, ні одержувач не відмовлялися від розмитнення посилки, навпаки, погоджувалися, проте, апелянт просив, щоб посилку доставили до пункту країна Республіка Молдова, м. Комрат, але відповідач вимагав, щоб одержувач приїхала в інше місто для розмитнення посилки, що є порушенням вимог цивільного законодавства та умов надання послуг. Також відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів того, що посилка перебувала в пункті отримання - Республіка Молдова, м. Комрат, а суд не звернув увагу та проігнорував це, а також приписи п. 10.1, 10.3 Умов надання послуг.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між сторонами був укладений Публічний договір приєднання про надання послуг з міжнародної експрес-доставки редакція № 11.22-1 від 14.11.2022 (а. с. 79-90).

19.11.2022, між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання послуг перевезення вантажу (міжнародного експрес відправлення), оформлений складанням експрес накладної з трекінгом №6420, позивач передав вантаж відповідачу та оплатив його послуги (а. с. 10). В нижній частині зазначеної експрес накладної вказується англійською та українською мовами, що даною міжнародною експрес-накладною укладається угода між відправником та ТОВ «НП ГЛОБАЛ».

Підставою виникнення спору фактично стало невиконання одержувачем обов`язку з проведення митного оформлення та сплати митних платежів в країні доставки міжнародного експрес відправлення, повернення міжнародного експрес відправлення в Україну на вимогу позивача, його відмова провести розмитнення міжнародного експрес відправлення в Україні та подальша фактична відмова забрати повернуте міжнародне експрес відправлення у відділенні ТОВ «Нова Пошта» і утилізація цього відправлення відповідачем як невитребуваного.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно із пунктами 1, 3 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надані докази, які підтверджують винне порушення відповідачем умов споживчого договору з надання послуг перевезення вантажу (міжнародного експрес відправлення).

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статі 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (частина перша статті 919 ЦК України).

Згідно зі статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до часини 2 статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

В силу частин 3 статті 26 цього Закону, оператори не відповідають за ненадання чи неналежне надання послуг поштового зв`язку внаслідок прийняття митними органами рішень щодо поштових відправлень під час здійснення митного контролю.

Порядок пересилання, доставки та відповідальність оператора поштового зв`язку за договорами надання послуг поштового зв`язку з пересилання міжнародних поштових відправлень регулюється й положеннями Всесвітньої поштової конвенції, затвердженої Указом Президента України № 316/2017 від 10 жовтня 2017 року (далі Конвенція).

Відповідно до пункту 4.1. Публічного договору передбачений обов`язок відправника до моменту передачі міжнародного експрес-відправлення (надалі МЕВ) виконавцю ознайомитися на сайті з положеннями Договору та Умовами надання послуг, а також з переліком заборонених до пересилання МЕВ товарів та предметів.

Відповідно до пунктів 11.2, 11.3 Умов надання послуг МЕВ підлягає митному оформленню та митному контролю в порядку, визначеному законодавством країни відправника і одержувача. У випадку ненадання одержувачем до одержання супроводжувальних документів, МЕВ підлягають вивезенню у зворотному напрямку.

Пунктом 11.5 Умов надання послуг митне оформлення експорту відбувається в країні одержання відправлення або в країні транзиту відправлення, в залежності від типу послуги. Наявність митних платежів визначається законодавством кожної конкретної країні в залежності від замовника (фізична або юридична особа) та оголошеної вартості відправлення. Платником за митно-брокерське декларування експорту, а також за митні платежі може виступати лише одержувач. Точний розмір митних платежів визначається лише після доставки в країну одержання. Пунктом 11.6. Умов надання послуг передбачено, що відповідальність за сплату послуг, нарахувань та будь-яких інших витрат, що повинні бути сплачені одержувачем в іншій країні, покладається на відправника.

Пунктом 11.12 Умов надання послуг передбачено, якщо відправник/ одержувач відмовився від послуг митного декларування або відправником/ одержувачем не вчинено дій, які необхідні для здійснення митного декларування (не надано документи, надано неповний комплект документів, тощо) або з відправником/ одержувачем відсутній зв`язок протягом строку, що надається для митного оформлення, таке відправлення вважається невитребуваним.

Відповідно до пункту 11.13. виконавець не несе відповідальність за збереження невитребуваного відправлення та має право розпорядитися таким невитребуваним відправленням на власний розсуд, зокрема з метою покриття витрат, пов`язаних із наданням послуг у порядку передбаченому пунктом 14.3 цих Умов.

Відповідно до пункту 13.4. Умов надання послуг в залежності від країни, після останнього дня безкоштовного зберігання (останньої спроби доставки), відправлення повертається на склад ТОВ «НП ГЛОБАЛ» для подальшого зберігання. Зберігання відправлення може бути подовжено з ініціативи Замовника. Максимальний термін зберігання відправлення в ТОВ «НП ГЛОБАЛ» складає 30 календарних днів, за виключенням випадків, коли законодавством країни призначення передбачено максимальний строк менший ніж 30 днів.

Пунктом 13.5. Умов надання послуг передбачено, що одержувач повинен протягом строків (термінів), встановлених чинним законодавством відповідної країни та цими Умовами, провести митне оформлення відправлення самостійно або замовити відповідну послугу в ТОВ «НП ГЛОБАЛ». У випадку непроведення одержувачем митного оформлення відправлення, ТОВ «НП ГЛОБАЛ» залишає за собою право повернути таке відправлення відправнику. При цьому витрати, пов`язані з поверненням відправлення, сплачуються та/ або компенсуються замовником.

Пунктом 16.6.2. Умов надання послуг передбачено, що по відправленням, що підлягають обкладенню митними зборами відправник несе відповідальність за наявність, комплектність і повноту документації, необхідної для митного оформлення ( а. с. 104).

Відповідно до пункту 14.3. Умов надання послуг відправлення вважається невитребуваним, якщо відправник або одержувач не відповідає на запит виконавця щодо подальших інструкцій або не здійснив забір відправлення протягом 24 календарних днів на території України або протягом іншого, заздалегідь визначеного та поінформованого з боку ТОВ «НП ГЛОБАЛ» одержувачу строку (для будь-яких інших країн призначення), за допомогою засобів зв`язку.

Для невитребуваних МЕВ, що зберігаються на території України: відправник та /або Одержувач підтверджує, що відсутність вищезазначених дій з його боку стосовно відправлення протягом вказаного строку свідчить про те, що відправник або одержувач відмовився від права власності на зазначене відправлення на користь виконавця згідно зі статтею 347 ЦК України. Виконавець набуває право власності на зазначене відправлення у відповідності до статті 336 ЦК України (а. с. 101).

Відповідно до частини 1 статті 20 Всесвітньої поштової конвенції призначені оператори країни подання та призначені оператори країни призначення відповідно до законодавства цих країн мають право подавати відправлення для митного контролю.

Згідно до частини 4 статті 20 Всесвітньої поштової конвенції призначеним операторам дозволяється стягувати з відправників або одержувачів відправлень, залежно від випадку, митні збори й усі інші можливі збори.

Згідно з частин 4, 5 статті 234 Митного кодексу України товари (крім підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача - громадянина в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача - громадянина в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митними платежами у порядку, встановленому статтею 374 цього Кодексу. Товари, що пересилаються громадянами за межі митної території України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, оподатковуються митними платежами у порядку, встановленому статтею 371 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 статті 27 Всесвітньої поштової конвенції якщо відправник та адресат відмовляються одержати відправлення чи не дають відповіді в межах періоду часу, передбаченого в пункті 1, то воно переходить у власність призначеного оператора або, де це є доцільним, призначених операторів, які зазнали збитків.

Відмовляючи у задоволені позову суд вважав встановленим, що 19 листопада 2023 позивачем здано до відділення № НОМЕР_1 ТОВ «Нова Пошта» у місті Кривому Розі міжнародне поштове відправлення № 6420 до країни Республіка Молдова (а.с. 10).

07 грудня 2022 позивач звернувся до ТОВ «Нова Пошта» із заявою, що станом на 01.12.2022 зазначений вантаж недоставлений та недотриманий одержувачем ОСОБА_4 .

Представник відповідача визнавав факт оформлення 19.11.2022 сторонами відправлення за номером міжнародної експрес-накладної 6420 та доставлення його 22.11.2022 до Молдови в зону митного контролю. Разом з тим, поінформований відповідачем отримувач відмовився від особистого розмитнення ватажу, а також від надання чеку на підтвердження вартості відправлення електронною поштою.

За заявою позивача від 07.12.2022 про завершення процесу доставки або повернення поштового відправлення, йому шляхом електронного листування було повідомлено про створення запиту на повернення вантажу. 27.12.2022 листом на електронну адресу було повідомлено про створення накладної на повернення вантажу NPMLDNPG та рекомендовано ознайомитися з інструкцією для фізичних осіб (громадян) щодо здійснення декларування товарів, що переміщуються в міжнародних експрес-відправленнях. 12.01.2023 на електрону адресу позивача було направлено листа, в кому зазначено, що відправлення NPMLDNPG прибуло в зону митного контролю та потребує митного оформлення (розмитнення). Після завершення терміну очікування на отримання документів, згідно з умовами надання послуг вантаж може бути передано на утилізацію. По закінченню строків терміну зберігання, співробітниками відповідача було здійснено повторні спроби сконтактувати з позивачем щодо розмитнення вантажу, проте отримали відповідь, що він буде звертатися з претензією про компенсацію коштів, у зв`язку з чим 18.03.2023 вантаж було утилізовано.

Таким чином, відповідач не виконав належним чином договір, укладений сторонами, бо одержувач, за дії якого відповідно до умов договору відповідав позивач та мав забезпечити документацію для митного оформлення, не здійснив митне оформлення та не сплатив митні платежі в Республіці Молдова, хоча як встановлено судом одержувач мав можливість вчинити дії в м. Кишинів, або здійснити митне оформлення в електронному вигляді або за місцем свого перебування в м. Комрат, що підтвердив під час проведення експертизи позивач, вказавши, що відповідач повідомляв одержувача про доставку МЕВ до місця призначення м. Комрат Республіка Молдова та необхідність сплати 200 євро. Отже, відповідач, на думку суду, довів, що неналежне виконання зобов`язання за договором стало наслідком невиконання своїх обов`язків позивачем, а отже з його вини.

Отже, правомірно набувши право власності на МЕВ, оформлене експрес накладною з трекінгом № 6420, відповідач як власник мав право розпорядитися вказаним майном шляхом його утилізації.

Твердження позивача, що МЕВ було загублене відповідачем при транспортуванні і не передано одержувачу за договором, не знайшло свого підтвердження в суді. В суді не знайшла підтвердження також протиправна винна поведінка відповідача під час виконання обов`язків за споживчім договором з надання послуг перевезення вантажу (міжнародного експрес відправлення) щодо недоставляння міжнародного експрес відправлення до місця призначення як підстава виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди.

За відсутності підстав вважати, що відповідач не належно виконав умови договору, відсутні підстави і для відшкодування збитків, завданих таким не виконанням.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд вірно дійшов висновку, що вони є похідними від основних вимог, за недоведеності порушень умов договору та прав позивача з боку відповідача, підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди у суду не було.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів, в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є необґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2023 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова