Провадження №2/359/2147/2024
Справа №361/1412/24
УХВАЛА

20 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України про скасування арештів майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача ГСУ МВС України належним відповідачем ГСУ НП України.

Представник відповідача ОСОБА_2 категорично заперечує проти вжиття цього процесуального заходу та посилається на те, що заміна первісного відповідача належним відповідачем здійснюється до закінчення підготовчого провадження, тоді як у цивільній справі здійснюється уже розгляд по суті. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши докази, що мають значення для правильного розгляду клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з ч.1 ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Встановлено, що на підставі наказу МВС України №570 від 6 липня 2017 року було ліквідовано ГСУ МВС України, замість якого створено ГСУ НП України. Однак ГСУ НП України не є юридичною особою, не має процесуальної правосуб`єктності в розумінні ст.ст.46-47 ЦПК України та згідно з ч.1 ст.48 цього ж Кодексу не може бути відповідачем у цивільній справі. Ці обставини свідчать про те, що правонаступником прав та обов`язків ГСУ МВС України у спірних правовідносинах є НП України.

З огляду на це суд висновує про те, що в порядку здійснення процесуального правонаступництва належить замінити ГСУ МВС України на НП України. Водночас, підстави для заміни первісного відповідача належним відповідачем відсутні. Тому у задоволенні вимоги про вжиття цього процесуального заходу слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про заміну відповідача задовольнити частково.

Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України замінити на Національну поліцію України.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування арештів майна.

Повний текст ухвали суду складений 20 червня 2024 року.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню, набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта