Справа № 216/3901/23
провадження 2/216/540/24
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Максименко А.М.,

представника позивача адвоката Манелюка Д.В.,

представника відповідача адвоката Ямкового В.І.,

представника третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної в місті про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Під час судового розгляду судом ініційоване питання щодо розгляду клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, яке надійшло до суду 30.04.2024.

Представник позивача вважає подане клопотання безпідставним, оскільки між позивачем та відповідачем фактично існує спір, щодо визначення місця проживання дитини, тому у його задоволені слід відмовити.

Представник відповідача клопотання підтримав та просив закрити провадження у справі.

Представник третьої особи заперечувала щодо закриття провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Правова позиція, щодо застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України зазначена у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20, зокрема, суд зазначає, що підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач звернулась до суду з даним позовом з метою визначення місця проживання спільної з відповідачем дитини. У даному випадку предмет спору є формальним, оскільки дитина на час звернення до суду проживала разом з позивача та була зареєстрована з нею за однією адресою. Разом з цим, представник позивача пояснив, що на даний час відповідач (батько дитини) у м. кривому Розі не проживає, не має зареєстрованого місця проживання. Порядок отримання дозволу на виїзд дитини за кордон в органах опіки та піклування передбачає належне повідомлення про надання такого дозволу батька дитини, що у даному випадку є не можливим через відсутність відомої адреси проживання, тому дане рішення суду необхідне позивачу для безперешкодного виїзду з дитиною за кордон та можливої зміни місця проживання житини без згоди батька.

Таким чином, у даному випадку суд позбавлений можливості застосувати норми п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При цьому, якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов й у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Ямкового Владислава Івановича, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, органу опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної в місті про визначення місця проживання дитини.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі набирає законної сили негайно після її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ