ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1560/23 Номер провадження 22-ц/814/901/24Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,

секретар:Кириченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипник Володимира Леонідовича, ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконними дій та рішень приватного виконавця, скасування акту та постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, скасування державної реєстрації права власності на майно з відновленням попереднього становища, яке існувало до порушення , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом у якому просив :

Визнати незаконними дії приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича щодо вчинених ним дій по веденню ЗВП за АСВП №62923864 (ВП № 62773446 за АСВП від 10.08.2020 з виконання виконавчого листа №539/249/18 від 03.05.2018, ВП №62920690 за АСВП від 01.09.2020 з виконання виконавчого листа №539/1241/19 від 23.07.2019, ВП №66311838 за АСВП від 28.07.2021 з виконання дублікату виконавчого листа №539/3481/19 від 20.07.2021) в частині:

- оформлення акту від 22.06.2022 по ЗВП за АСВП №62923864 «про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу», яким в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_1 на 209300 грн передав стягувачці ОСОБА_2 у власність двокімнатну квартиру боржника за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м.;

- винесення постанови від 22.06.2022 «про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» по ВП №62773446, якою в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_5 на 209300 грн передав стягувачці ОСОБА_2 у власність двокімнатну квартиру боржника за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м.

Визнати незаконними та скасувати оформлені приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем такі правові документи по ЗВП за АСВП №62923864 (ВП № 62773446 за АСВП від 10.08.2020 з виконання виконавчого листа №539/249/18 від 03.05.2018, ВП №62920690 за АСВП від 01.09.2020 з виконання виконавчого листа №539/1241/19 від 23.07.2019, ВП №66311838 за АСВП від 28.07.2021 з виконання дублікату виконавчого листа №539/3481/19 від 20.07.2021):

- акт від 22.06.2022 по ЗВП за АСВП №62923864 «про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу», яким приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_1 на 209300 грн передав стягувачці ОСОБА_2 у власність двокімнатну квартиру боржника за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м;

- постанову від 22.06.2022 «про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» по ВП №62773446 за АСВП від 10.08.2020 з виконання виконавчого листа №539/249/18 від 03.05.2018, якою приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович в рахунок погашення боргу боржника ОСОБА_1 на 209300 грн передав стягувачці ОСОБА_2 у власність двокімнатну квартиру боржника за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м.

Скасувати рішення державного нотаріуса Іщенко Ганни Костянтинівни Другої Лубенської державної нотаріальної контори Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 65255859 від 26.10.2022 13:28:31 та свідоцтво від 26.10.2022 серії НОМЕР_1 номер у реєстрі 1242 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 25,2 кв.м (реєстровий номер об`єкту нерухомого майна 107, реєстраційний номер об`єкту 24045442) з одночасним відновленням попереднього становища - повернення права власності на вказану квартиру її власнику ОСОБА_1 з поновленням його прав власності на цю квартиру, які у нього існували на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 19.07.2008 і свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКМ №543226 від 25.07.2008.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку із неправомірними діями приватного виконавця Скрипника В.Л. із власності ОСОБА_1 вибуло нерухоме майно , а саме квартира АДРЕСА_2 . Окрім того , позивач зазначає, що передача стягувачу його майна за результатами проведення трьох електронних аукціонів здійснена з грубим порушенням законодавства , а тому не може бути визнана законною.

Рішенням Лубенського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипник Володимира Леонідовича, ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання незаконними дій та рішень приватного виконавця, скасування акту та постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, скасування державної реєстрації права власності на майно з відновленням попереднього становища, яке існувало до порушення - відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим , що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив докази по справі , та здійснив хибні висновки про обізнаність ОСОБА_1 про звіт про оцінку майна, який був направлений останньому приватним виконавцем Скрипником В.Л.

В цілому , апелянт вказує, що категорично не згоден зі звітом про оцінку майна , вважає його незаконним , сумнівним та недостовірним. А відтак ,звіт не міг бути використаний приватним виконавцем для визначення ринкової вартості квартири позивача та для її реалізації з електронних торгів.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи фактично дублюють доводи позовної заяви.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Лубенського районного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року та ухвалити нове , яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належала двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Лубенської міської ради від 19.07.2008 та Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 25.07.2008 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Тищенко І.В. (а.с. 22, 24).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 31.05.2019 № 14-18/962 за адресою: АДРЕСА_1 , була зареєстрована ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Згідно Акту будинкового комітету від 24.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.21).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2018 року у справі № 539/249/18, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 у розмірі 263 043 грн. 90 коп. (а.с.174).

На виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебувало зведене виконавче провадження № 62923864, до складу якого входило:

-виконавче провадження №62773446, відкрите постановою від 10.08.2020, з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № 539/249/18 від 03.05.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 244 003,18 грн.(а.с.205-206);

-виконавче провадження №62920690, відкрите постановою від 01.09.2020. з примусового виконання виконавчого листа Лубенського міськрайонного суду Полтавської області № 539/1241/19 від 23.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 суми на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 19 691,81 грн;

-виконавче провадження №66311838, відкрите постановою від 28.07.2021, з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) Лубенського міськрайонного суду Полтавської області №539/3481/19 від 20.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4802,91 грн інфляційних втрат та 1267,65 грн три відсотки річних, а всього 6070,56 грн.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 07.05.2018 ВП №56328562 на виконання виконавчого листа №539/249/18, виданого 03.05.2018 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.40).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 18.05.2021 у справі № 539/249/18, надано дозвіл приватному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника для проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 62923864. Вказана ухвала оскаржувалася позивачем до суду апеляційної інстанції та 28.07.2021 Полтавський апеляційний суд виніс постанову, якою залишив без задоволення апеляційну скаргу боржника. В постанові Полтавського апеляційного суду, зокрема зазначено, що «матеріалами ЗВП №62773446 підтверджується та не заперечується боржником, що із 07.10.2020 ОСОБА_1 , обізнаний про початок примусового виконання судових рішень, звернення стягнення в рахунок їх виконання із заробітної плати та пенсії, а також, що на 21.10.2020 призначено проведення виконавчих дій, пов`язаних з перевіркою майнового стану боржника та описом квартири за адресою: АДРЕСА_1 » .

В подальшому, на виконання ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18.05.2021 у справі № 539/249/18, для примусового проникнення до житла боржника з метою проведення опису нерухомого майна боржника 05.08.2021 приватним виконавцем Скрипник В.Л. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач надав доступ до квартири та у його присутності та понятих складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 05.08.2021 ВП №62773446, якою описано двокімнатну квартиру, загальною площею 39,9 кв.м, житловою площею 25,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.207-210).

Пунктом 3 зазначеної постанови призначено боржника відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність, боржник був ознайомлений із зазначеним пунктом, про що наявний підпис боржника у постанові. Відповідно до пункту 4 вищезазначеної постанови боржнику під підпис було вручено копію зазначеної постанови.

Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні приватного виконавця Скрипника В.Л. від 16.11.2021 ВП№62773446, призначено суб`єкта оціночної діяльності , а саме суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д.Я., який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 24.04.2020 за № 33/20, виданий Фондом державного майна України у виконавчому провадженні з примусового виконання: виконавчого листа № 539/249/18, виданого 03.05.2018 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області. (а.с. 65-66).

Відповідно до Звіту про оцінку майна від 22.11.2021 ринкова вартість описаного майна боржника становить -299 000,00 грн без ПДВ. (а.с.67-83).

Звіт про оцінку майна від 22.11.2021 отриманий ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 869, що спростовує доводи позивача про його необізнаність із фактом складання такого звіту (а.с.218).

Звіт про оцінку майна складено 17.11.2021, заявка на реалізацію арештованого майна ЗВП № 62923864 направлена до ДП «СЕТАМ» 05.01.2022. Перші торги відбулися 26.01.2022.

05.01.2022 приватним виконавцем Скрипник В.Л. направлена заявка на реалізацію арештованого майна ЗВП № 62923864 до ДП «СЕТАМ». (а.с.84-86).

Відповідно до протоколу №567351 проведення електронних торгів від 26.01.2022 щодо реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , торги не відбулися. (а.с.87).

Оскільки перші електронні торги не відбулися Організатором торгів (ДП «СЕТАМ») проведено уцінку лоту № 506541, в результаті чого сформовано лот № 508558 та призначено другі торги на 16.02.2022 зі стартовою ціною продажу 254 150,00 грн.

Відповідно до протоколу №569276 проведення електронних торгів від 16.02.2022 щодо реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , торги не відбулися. (а.с.88).

Оскільки другі електронні торги також не відбулися, Організатором торгів (ДП «СЕТАМ») проведено уцінку лоту № 508558, в результаті чого сформовано лот № 510548 та призначено другі торги на 01.06.2022 зі стартовою ціною продажу 209 300,00 грн.

01.06.2022 електронні торги за лотом №510548 не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що Системою автоматично сформовано протокол проведення електронних торгів № 571407 від 02.06.2022.

Відповідно до протоколу №571407 проведення електронних торгів від 01.06.2022 щодо реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , торги не відбулися. (а.с.89).

З огляду на те, що треті (останні) електронні торги також не відбулися, 13.06.2022 на адресу стягувача направлено повідомлення щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна, на що 16.06.2022 ОСОБА_2 , надано приватному виконавцю заяву про залишення за собою двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . (а.с.90-91,92-93).

Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 22.06.2023, передано стягувачу ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . (а.с.98-99).

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Отже, і в разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна, як окремого документа, законодавством не передбачено. Натомість, такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України «Про нотаріат»), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів.

Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац 2 пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації.

Абзацом 1 частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Абзацом 2 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у чинній редакції встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України(у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. За змістом цих положень вони застосовуються в разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування не будь-яких, а правовстановлюючих документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до яких свідоцтво про придбання нерухомого майна з торгів не належить.

Таким чином, передача державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу, не можуть визнаватися недійсними на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14 144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19) та багатьох інших.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, складеного 22.06.2022 року, не призвели б до захисту прав позивача та не відповідають належному способу захисту у цій справі. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження№ 12-80гс20, п. 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, п. 52).

Разом з тим, частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). За приписами статті 214 ЦПК України визначення характеру спірних правовідносин відповідно до установлених обставин у справі, а також визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, належить до обов`язків суду.

Так, серед іншого позивачем заявлено позовні вимоги й щодо скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, якщо торги не відбулися, із скасуванням рішення про проведену державну реєстрацію права власності.

Позовні вимоги обгрунтовано, зокрема, тим, що ОСОБА_1 не був присутній під час огляду реалізованої квартири, у протоколі міститься не його підпис. Скаржник зазначає, що постанову про опис майна не отримував така останньому не направлялась. Крім іншого скаржник вказує, що оцінка його квартири була здійснена невірно, про результати оцінювання його жодним чином не було повідомлено.

Проте, вказані доводи не свідчать про порушення прав позивача за захистом яких виходячи з прохальної частини позову він звернувся , та не можуть бути правовою підставою для задоволення його позовних вимог.

Доказів щодо оскарження оцінки майна ОСОБА_1 суду не надано. Так, згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 та Закону України «Про виконавче провадження» оскарження оцінки вартості майна та судового рішення про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не перешкоджає проведенню торгів та не є підставою для їх зупинення.

Враховуючи те, що позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів при відчуженні спірного майна, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду про відсутність правових підстав для задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відхиляються судом апеляційної інстанції. Крім того, доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеними у позовній заяві, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І.Дорош

О.А. Лобов