Справа № 296/4644/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

17.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірваний 23.01.2024 рішенням Корольовського районного суду м.Житомира.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у її вихованні участі не приймає, дитини знаходиться на повному її забезпеченні.

На думку позивача, дитині має бути забезпечений належний рівень життя необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який остання не зможе забезпечити самостійно, а тому просить стягувати з батька дитини аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

11.06.2024 відповідачем ОСОБА_2 на електронну адресу суду подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого останній позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, погоджується, що має сплачувати аліменти на неповнолітнього сина, проте не в розмірі1/3 частини від його доходів а врозмірі 1/4 частини всіх його доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно..

Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

Вивчивши позовну заяву та долучені до неї докази, суд встановив наступні обставини та відповідно них визначив правовідносини.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23.01.2024 у справі № 11918/23, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 5-6).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей, двоє з яких наразі є повнолітніми це ОСОБА_4 , 2004 року народження та ОСОБА_5 ,2005 року народження, які продовжують навчатися (а.с.10-12).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 14.02.2012 року(а.с.7), отже він є малолітнім оскільки не досяг 14 років.

Позивач разом з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка ОСББ «Моноліт 13/2» № 414-0 Д від 16.05.2024 (а.с. 8) право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 29.07.2020 та Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач здійснює оплату послуг які надаються за адресою АДРЕСА_1 про що надані квитанції

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 відповідач є отримувачем пенсії по 2 групі інвалідності внаслідок війни, строком до 30.04.2025.

Крім того, відповідач має статус учасника бойових дій, що посвідчено посвідченням НОМЕР_4 від 23.03.2023, є ветераном військової служби (посвідчення серії НОМЕР_5 від 31.12.2023 . Втрата працездатності ОСОБА_2 за довідкою серії 12ААА №110438 від 02.04.2024 - 60%

Таким чином суд встановив, що між сторонами існує спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, що регулюється нормами Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 №2947-III (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 180СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статті 182СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Пpo Дepжавний бюджeт України на 2024 рік» гарантований прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року для дітей до 6 років складає 2563 гривні; а для дітей від 6 до 18 років 3196 гривні.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що від шлюбу, який наразі розірвано, сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 про що свідчить свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_2 від 29.07.2020 та Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач здійснює оплату послуг які надаються за адресою АДРЕСА_1 про що надані квитанції.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 відповідач є отримувачем пенсії по 2 групі інвалідності внаслідок війни, строком до 30.04.2025.

Крім того, відповідач має статус учасника бойових дій, що посвідчено посвідченням НОМЕР_4 від 23.03.2023, є ветераном військової служби (посвідчення серії НОМЕР_5 від 31.12.2023 . Втрата працездатності ОСОБА_2 за довідкою серії 12ААА №110438 від 02.04.2024 - 60%

Разом з цим наявність групи інвалідності, різних статусві в тому числі і учасника бойових дій, ветерана військової служби, інваліда війни та оплата послуг ЖКГ за свою власність не звільняє відповідача від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину до її поаноліття.

Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, несуть рівний обов`язок щодо утримання і виховання дітей, відповідач позов визнав частково, а позивачем не доведено необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо судового збору.

Позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відповідач, як особа з інвалідністю 2 групи звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Отже судовий збір розподілу не підлягає, оскільки сторони звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184,191, 192 Сімейного кодексу України, », ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.05.2024 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя В. М. Шкиря