Провадження № 2/742/99/24
Єдиний унікальний № 742/5661/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судових засідань Лісафіної А.С., представника позивача - адвоката Коваленка О.Ю., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Карпенка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У жовтні 2023 року позивач звернувася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 56545,00 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, 30000 у рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09 лютого 2023 року в квартирі АДРЕСА_1 відбулася пожежа. Пожежу ліквідовано силами та засобами пожежних частин м.Прилуки. Згідно вказаного акту власницею вказаної квартири являється ОСОБА_1 . Відповідно до звіту про причину виникнення пожежі від 09.02.2023 року причиною виникнення пожежі стало коротке замикання електромережі, яке відбулося внаслідок порушення правил пожежної безпеки власницею квартири АДРЕСА_1 (з її слів вона залишила ввімкнутим зарядний пристрій для акумуляторів, залишивши його без нагляду, в результаті чого акумулятори могли перегрітись та відбулося коротке замикання електромережі). Згідно акту від 14.02.2023 року внаслідок залиття водою при гасінні пожежі у квартирі АДРЕСА_1 пошкоджені приміщення квартири НОМЕР_3 вказаного будинку, що розташована етажем нижче (під квартирою АДРЕСА_2 ). В ході обстеження квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку виявлено, що потолок стелі і підлога коридору, кладової кімнати, залу та кухні залиті водою на них наявні водяні плями, шпалери відклеїлися, підлогове покриття деформувалося. Електропроводка вказаних приміщень також залита водою. Відповідно до звіту про оцінку розміру збитку, завданого житловій квартирі АДРЕСА_4 розмір збитку, завданого вказаній квартирі станом на 09.10.2023 року складає 53545 грн. Після звернення до ОСОБА_1 , яка є винуватицею спричинення пожежі в її квартирі та обставин залиття квартири, з пропозицією добровільно відшкодувати вказані збитки, остання відмовилася їх відшкодовувати, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

08.02.2024 представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні заявлених позовних просить відмовити, оскільки такі є необґрунтованими, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями відповідача, оскільки шкода завдана залиттям квартири.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Суд своєю ухвалою від 19.10.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судовму засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

09.02.2023 у АДРЕСА_5 виникла пожежа, яка ліквідована силами працвників 1 відділення 17 ДПРЧ (м.Прилуки ) (а.с.7).

Причиною виникнення пожежі згідно звіту є коротке замикання електромережі (а.с.8).

При гасінні пожежі сталося залиття квартири водою кв. АДРЕСА_2 , виявлено, що потолок стелі і підлога коридору, кладової кімнати, залу та кухні залиті водою на них наявні водяні плями, шпалери відклеїлися, підлогове покриття деформувалося. Електропроводка вказаних приміщень також залита водою (а.с.9).

Відповідно до звіту про оцінку розміру збитку, завданого житловій квартирі АДРЕСА_4 розмір збитку, завданого вказаній квартирі станом на 09.10.2023 року складає 53545 грн. (а.с.10-19).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав такі покази, що він був на місці виникнення пожежі та складав акт. Причиною виникнення пожежі ймовірно було коротке замикання, яке зі слів власниці квартири могло виникнути унаслідок того, що вона залишила без нагляду ввімкненим зарядний пристрій. Також причиною пожежі могла стати перенапруга електромережі у будинку. Пояснив, що алюмінієва проводка горить, а мідна - плавиться. Встановити більш точніше причину було не можливо, так як місце загорання було знищене.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надав такі покази, що він як керівник по гасінню пожежі приймав особисто участь у ліквідації пожежі у квартирі. Було залучено автодрабину та подано ствол з водою для гасіння пожежі у кімнаті. Пояснив суду, що використання води є можливим у такому випадку пожежі, а саме твердих матеріалів, тільки у разі виникнення пожежі легкозаймистих матеріалів - використовується піна.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна, особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється, від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14.

Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювана шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана.

Стаття 614 ЦКУ розрізняє дві форми вини: умисел та необережність. Умисел полягає в тому, що особа розуміє значення своїх дій, передбачає настання негативних наслідків і свідомо їх допускає. Необережність полягає в тому, що особа не передбачає можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити.

Приписами ст. 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд виснував, що не можливо достовірно встановити, що саме прилад залишений на зарядці був причиною виникнення пожежі, отже дії відповідача не були неправомірними та відповідно її вина у заподіянні шкоди позивачу не встановлена.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.4-5,10,81,89,259,263-265,273, 352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлено 06.05.2024.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО