Справа № 127/6228/24
Провадження № 2/127/742/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Сєдінкіної Ю.В.,

представника позивача адвоката Тиховського М.О.,

відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката Дейнеки О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що 22.12.2023 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності позивачу, та автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. На місці дорожньо-транспортної пригоди було складено Європротокол, згідно якого відповідач визнала, що ДТП відбулось з її вини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП, страхова компанія, в якій був застрахований автомобіль відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», листом повідомило позивача про те, що страхове відшкодування в сумі 25 222, 57 грн. за пошкодження автомобіля BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , з вирахуванням франшизи буде перераховано на реквізити наданими в заяві на виплату. Дану виплату перераховано на банківський рахунок позивача 11.01.2024.

На думку позивача розмір виплачених коштів в повній мірі не покриють ремонт автомобіля, у зв`язку з чим позивачем замовлено у Вінницькому НДЕКЦ експертне транспортно-товарознавче дослідження з метою встановлення розміру нанесеної матеріальної шкоди. Згідно висновку експертного дослідження було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 22.12.2023, становить 35 356,56 грн.

Враховуючи те, що виплачені страхові виплати у розмірі 25 222,57 грн. не покривають суму ремонту постраждалого внаслідок ДТП автомобіля позивача, остання звернулась до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача (винуватця ДТП) на її користь різницю між страховою виплатою та фактично завданою матеріальною шкодою, що становить 10 133, 99 грн. Крім того позивач зазначає, що позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано моральну шкоду, яку позивачем оцінено у 5 000, 00 грн., а тому просить стягнути дану суму з відповідача на свою користь. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати за проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 2 271, 85 грн., судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. та понесені витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.04.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Дейнеки О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначив, що матеріальний збиток, завданий позивачу являє собою суму витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Розрахована у висновку експертного дослідження, долученому позивачем до матеріалів позовної заяви, сума матеріального збитку, у відповідності до приписів ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ», підлягає відшкодуванню потерпілій особі внаслідок ДТП саме страховиком, а не відповідачем. Отже відповідач не визнає вимоги позивача в частині стягнення 10 133, 99 грн., адже ці витрати покриваються умовами укладеного з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Полісу №ЕР-218495622. Крім того представник відповідача звертає увагу суду на те, що згідно Висновку експертного дослідження, наданого позивачем до матеріалів позову, розрахунок вартості запасних частин, що підлягали заміні на транспортному засобі марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено з урахуванням надбавки у розмірі 20%, що являє собою суму ПДВ. Разом із тим, відповідачка звернулась до страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і витребувала в останнього інформацію щодо проведених ним розрахунків сплаченого на користь позивача страхового відшкодування. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило, що відповідно до ремонтної калькуляції №23-0909680 від 08 січня 2024 року, розрахована страховиком вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки BMW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, складає 25 363,42 грн. без урахування ПДВ. Зазначає, що документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту позивачем, вочевидь, не було надано ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» під час врегулювання ДТП, як не долучено такі документи й до позовної заяви. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомив, що жодних заяв щодо перегляду прийнятого рішення/здійснення доплати страхового відшкодування (в т.ч. й щодо проведення відшкодування позивачу ПДВ в порядку, що передбачений приписами п.36.2 ст.36 Закону «Про ОСЦПВ») від позивача до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не надходило. Також представник відповідача зазначає, що страховик та позивач досягли згоди як щодо розміру страхового відшкодування, сплаченого на користь останньої, так і щодо розміру вартості витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу, з урахуванням зносу. Отже після самовільної відмови від оспорювання суми сплаченої страховиком на її користь страхового відшкодування, що вочевидь свідчить і про визнання правильності проведеного ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суми витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом її транспортного засобу з урахуванням зносу, пред`явлення вимоги позивача до відповідача в частині відшкодування їй різниці між матеріальним збитком, що був порахований страховиком і матеріальним збитком, що визначений експертом, на думку представника відповідача, є незаконним. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн., представник відповідача зазначив, що позовна заява не містить ані міркувань з яких виходила позивач, ані жодних доказів, якими б підтверджувався факт заподіяння такої шкоди саме у визначеному останньою розмірі. Крім того вказав, що оскільки відповідач не визнає заявлені до неї майнові вимоги, відповідно остання також заперечує і щодо стягнення на її користь будь-яких судових витрат.

08.04.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Тиховського М.О. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити за обставин викладених у позовній заяві.

12.04.2024 на адресу суду від представника відповідача адвоката Дейнеки О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову за обставин викладених у відзиві на позовну заяву.

22.05.2024 на адресу суду від представника позивача адвоката Тиховського М.О. надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, яке в судовому засіданні, за клопотанням представника позивача (без винесення окремого процесуального документу), залишено без розгляду.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Тиховський М.О. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дейнека О.В. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог за обставин викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

22.12.2023 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_2 , та автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . На місці дорожньо-транспортної пригоди складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого відповідач визнала, що ДТП відбувалась з її вини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 12).

Транспортний засіб марки BMW Х1, д.н.з. НОМЕР_1 , належить позивачу ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 11).

Транспортний засіб марки Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , належить відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 67).

Згідно з даними страхового полісу № ЕР-218495622 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб - Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є відповідач, строк дії полісу з 20.12.2023 до 19.12.2024; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн, розмір франшизи становить 0, 00 грн. (а.с. 94).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку із настанням страхового випадку потерпіла ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з вимогою про страхове відшкодування.

Згідно заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 05.01.2024, потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що між нею та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 25 222, 57 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі калькуляції AUDATEX та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 0,00 грн., застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та інших вимог, що передбачені Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, визначений у цій заяві, відповідає волевиявленню потерпілої ОСОБА_2 та викладений без стороннього примусу. Дана заява подана відповідно до вимог п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 99).

11.01.2024 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило страхову виплату на рахунок позивача в розмірі 25 222, 57 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3Р004144 від 11.04.2024 (а.с. 120).

Після погодження 05.01.2024 з страховиком суми страхового відшкодування та її виплати 11.01.2024, позивач вчинила дії, які свідчать про зміну її позиції щодо узгодження суми страхового відшкодування, шляхом звернення 16.02.2024 до Вінницькому НДЕКЦ для проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з метою встановлення розміру нанесеної їй матеріальної шкоди.

Згідно висновку експертного дослідження від 20.02.2024 № ЕД-19/102-24/3168-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X1, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату оцінки, а саме 22.12.2023, могла становити 35 356,56 грн. (а.с. 15-28).

Враховуючи те, що виплачені страхові виплати у розмірі 25 222,57 грн. не покривають суму ремонту постраждалого внаслідок ДТП автомобіля позивача, остання звернулась до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача (винуватця ДТП) на її користь різницю між страховою виплатою та фактично завданою матеріальною шкодою, визначену у висновку експертного дослідження, що становить 10 133, 99 грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 2.1 статті 2 Закону № 1961-IV передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується зі частиною другою статті 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

У спорах пов`язаних із відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону № 1961-IV є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Разом із тим, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У справі № 569/13697/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 21 березня 2018 року), залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати.

Також у справі №333/2096/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 10 червня 2020 року), скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача.

Як зазначалось вище, згідно висновку експертного дослідження від 20.02.2024 № ЕД-19/102-24/3168-АВ вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW X1, д.н.з. НОМЕР_1 (позивачу ОСОБА_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.12.2023 з вини відповідача ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки, а саме 22.12.2023, могла становити 35 356,56 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та договором визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в сумі 160 000 грн., франшиза 0 грн.

05.01.2024 ОСОБА_2 узгодила з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розмір страхового відшкодування в сумі 25 222,57 грн., після чого страховик виплатив їй узгоджену суму.

В підписаному ОСОБА_2 узгодженні зазначено, що воно складено у відповідності до вимог пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», а отже узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими.

Тобто, за змістом вказаного узгодження ОСОБА_2 , діючи добровільно, на власний розсуд погодилась із розміром страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» в сумі 25 222, 57 грн. та правовими наслідками такої виплати.

Відомостей про те, що ОСОБА_2 підписала вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали справи не містять.

Різниці між погодженою позивачем та страховиком сумою страхового відшкодування та визначеним експертом більшим, ніж погоджений, розміром збитків, який згідно позиції позивача має лягти на відповідача, бути не може, оскільки наведена різниця (в сукупності) складається з тих же елементів, що й погоджений позивачем розміром збитків, однак в більшому розмірі. За наведеними експертом складовими матеріального збитку в збільшеному ніж погоджений розмірі, відповідного до закону, відповідальність несе саме страховик (окрім відповідного відсотку коефіцієнту фізичного зносу), а тому пред`явлення позивачем вимог на ці складові до відповідача, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки не перевищує ліміту відповідальності страховика.

Таким чином суд констатує, що за наведеними складовими (окрім фізичного зносу, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів»), матеріальну відповідальність міг би нести страховик, якби з ним не було узгоджено в порядку ст. 36.2 наведеного вище Закону суми страхового відшкодування. За іншими складовими збитків, такими як втрата товарної вартості та франшиза (згідно висновку ВТВ не нарахована у зв`язку з строком експлуатації транспортного засобу та згідно полісу франшиза становить 0 грн), відповідно до закону відповідати має винуватець ДТП.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що за даних обставин, відповідач могла би нести цивільно правову відповідальність перед позивачем при пред`явленні до неї вимог про відшкодування відповідного відсоткового співвідношення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ (його складників) за погодженим зі страховиком розрахунком.

В судовому засіданні суд запитав представника позивача, з якої підстави він просить стягнути з відповідача заявлений розмір матеріального збитку, з підстав, що визначені ст. 1192 ЦК України, чи з підстав, що визначені ст. 1194 ЦК України, на що останній відповів, що вимоги ним заявлені на підставі ст. 1194 ЦК України (стягнення різниці).

Таким чином суд наголошує, що позивач, з підстав визначених ст. 1192 ЦК України, позов до винуватця ДТП не пред`явила, а заявила позов з підстав, визначених ст.1194 ЦК України, як стягнення різниці між страховою виплатою та фактично завданою матеріальною шкодою згідно висновку експертного дослідження, а тому заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 10 133, 99 грн., як такої різниці матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000 грн., суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 наведеної Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача, з вини якої сталось ДТП, що в свою чергу спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що порушення правил безпеки дорожнього руху зі сторони відповідача, пошкодження останньою транспортного засобу позивача, необхідність звернення останньої до страхової компанії винуватця ДТП та здійснення зі страховою компанією відповідної переписки, необхідність відповідних відвідин страхової компанії, витрачання на це значного часу для спілкування, консультацій, написання відповідних заяв, та вимушених, внаслідок наведеного, змін у своєму особистому житті, безперечно спричинило позивачеві моральну шкоду та відповідні страждання.

З урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених позивачем страждань внаслідок пошкодження транспортного засобу, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг експерта за проведення авто-товарознавчого дослідження, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення таких витрат, оскільки проведення відповідного дослідження після узгодження зі страховиком відповідної суми страхового відшкодування, не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням часткового задоволення позову ОСОБА_2 (на 28,73 %), на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на її користь, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає 347,98 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 30, 32, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 141, 209-211, 223, , 258, 259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 347, 98 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 21.06.2024.

Суддя: