Справа № 643/57/24
Провадження № 2/643/1245/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Костирі Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, виділення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності

ВСТАНОВИВ

Адвокат Костиря Г.А. (представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), звернувся до суду з позовом, у якому просить:

-визнати, в порядку ст. 62 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_2 (відповідач) квартиру АДРЕСА_1 ;

- в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за позивачем право власності на 1/2 частину Квартири;

- в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину Квартири.

- судові витрати покласти на відповідача.

У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви на строк 3 місяці.

В обґрунтування клопотання зазначено, що сплата судового збору для позивача є фактично неможливою, оскільки становить значну суму в розмірі 4500,00 грн. Крім того, представник позивача посилається на військову агресію, воєнний стан, проживання позивача в Квартирі разом з неповнолітніми дітьми.

Вирішуючи вказане клопотання, суд керується таким.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021, ухваленої в справі № 0940/2276/18, питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб. Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України представником позивача не надано суду будь-яких доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору з мотивів фінансової неспроможності позивача сплатити судовий збір.

Оцінюючи посилання представника позивача на норми п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд керується таким.

Виходячи із змісту позовних вимог, у суду відсутні підстави для висновку, що предметом позову є захист житлових або сімейних прав позивача. Так, у даній справі не заявлено вимоги про вселення позивача, усунення перешкод у користуванні житлом тощо. Позовні вимоги стосуються виключно визнання за позивачем права власності на Квартиру, в якій вона згідно доводів позовної заяви та матеріалів справи зареєстрована за місцем проживання та фактично проживає. Крім того, суд звертає увагу, що приписи п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» також пов`язують можливість розстрочення сплати судового збору із майновим станом сторони.

Ураховуючи наведене та розглядаючи клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до п.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.п. «а» п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивачем визначено ціну позову в розмірі 450000,00 грн., виходячи із звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_3 від 24.12.2023, згідно якого вартість Квартири становить 900000,00 грн.

Вказаний звіт не доданий до позовної заяви, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову та надати оцінку обґрунтованості доводів представника позивача щодо вартості Квартири.

Таким чином, всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів того, що станом на час пред`явлення позову дійсна вартість 1/2 частки Квартири складає 450000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи доводи позовної заяви, суд попередньо визначає розмір судового збору в сумі 4500,00 грн.

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Салтіввсь//22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37999607, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0020657, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Способами усунення позивачем недоліків позовної заяви є наступні:

1. Надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 4500,00 грн.

2. Надати суду докази дійсної вартості Квартири, зокрема звіт про оцінку майна ФОП ОСОБА_3 від 24.12.2023.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання адвоката Костирі Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву адвоката Костирі Геннадія Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, виділення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та сплати судового збору десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усуне вказаній в цій ухвалі недоліки, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо вона не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов