РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судовогог засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 22 квітня 2008 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №54.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 квітня 2008 року зареєстровано шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов"язки, на підставі чого в сім"ї часто відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечать його інтересам. Відтак, просить розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не прибув, представницею позивача - адвокаткою Ільченко К.Р. подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позивач позов підтримує, просить задоволити позовні вимоги, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, вимогу про обов"язкову явку в судове засідання не виконала.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в попередніх судових засіданнях підтвердив, що відповідачці відомо про позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зазначив, що в позовній заяві містяться доводи лише позивача та не підтверджені жодними доказами, відповідачка позов не визнає.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22 квітня 2008 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №54 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За твердженням позивача сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин.

Будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, відповідачкою чи її представником суду не надані. При цьому суд враховує, що відповідачка в судове засідання не прибула, вимогу суду про обов"язкову явку не виконала.

Ч.1 ст.51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Ч.2 ст.104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч.3 ст.105 СК України).

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає встановленим, що причини, на які позивач покликається в позовній заяві є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачкою доказів на спростування позовних вимог суду не надано, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

На підставі наведеного, керуючись статями 3,10,12, 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, статями 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 22 квітня 2008 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №54 (повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ), розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що ухвалив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь