Справа № 507/1121/24
Провадження № 2/507/277/2024
Номер рядка звіту 82
РІШЕННЯ
"19" червня 2024 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту, -
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Любашівського районного суду з позовом до відповідача про зняття арешту з усього майна. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказував, що на примусовому виконанні знаходилося виконавче провадження щодо стягнення аліментів на утримання сина на час навчання, в ході якого було накладено арешт на його майно. Проте, незважаючи на те, що виконавчий лист повернуто, державний виконавець не скасував арешт, накладений на його майно.
Позивач ОСОБА_1 надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити.
Савранський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав до суду відзив на позовну заяву, в якому також заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 21 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.10).
Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні (ВП № 47271050) у Любашівському районному відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебував виконавчий лист Любашівського районного суду Одеської області № 507/106/15-ц від 10 березня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на період навчання в розмірі по 500 грн, щомісячно.
Постановою про арешт майна боржника від 08 червня 2015 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.7).
Судом встановлено, що постановою від 21 грудня 2019 р. державного виконавця Любашівського районного ВДВС виконавче провадження повернуто стягувачу, питання про скасування арешту не вирішено.
Як вбачається із листа начальника Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адресованого ОСОБА_1 , йому рекомендовано звернутися до суду.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Частиною першоїстатті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.ст. 316, 317 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, адже виконавчий лист суду у виконавчому проваджені № 47271050 відносно ОСОБА_1 повернуто та у зв`язку із закінченням строків зберігання, матеріали виконавчого провадження № 47271050 знищенні.
Виходячи з викладеного вище, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно 08 червня 2015 року у виконавчому провадженні № 47271050, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як, позивач прохав не стягувати з відповідача судові витрати, то судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., який сплачено ним при подачі позову, суд залишає за позивачем.
Підстави для негайного виконання рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений державним виконавцем Любашівського районного відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08 червня 2015 року, за виконавчим провадженням № 47271050, на все нерухоме та рухоме майно, належне ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.П. Дармакука