Справа № 718/2555/24
Провадження 2/718/644/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіцмань цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, орган опіки та піклування Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із описаною вище позовною заявою, яку обґрунтовано тим, що 20.03.2014 сторони зареєстрували шлюб, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

09.12.2020 Дубровицьким районним судом Рівненської області шлюб між ними розірвано і з цього моменту син проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини ніколи не було, оскільки відповідач байдуже ставився і ставиться до питань, що стосуються їхньої дитини, її виховання, розвитку, умов проживання, забезпечення одягом, продуктами харчування, ліками тощо. З часу розірвання шлюбу відповідач не відвідував сина, не цікавиться його здоров`ям, успіхами в школі, і навіть не вітає з днем народження. Наразі ставлення відповідача до спільної дитини не змінилося, він жодним чином не піклується про дитину.

Вказує, що на підставі судового наказу від 01 березня 2023 року, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області, у справі № 718/497/23, відповідача зобов`язано сплачувати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 22.02.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Однак, станом на 01.06.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 46 104,56 грн, тобто, з дати призначення аліментів, відповідач жодного разу не здійснив оплату. Незважаючи на те, що будь-яких обмежень щодо сплати аліментів у відповідача немає і він міг би надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку як батько однієї дитини, ОСОБА_2 не проявляє ініціативи в цьому питанні.

Зазначає, що ОСОБА_2 взагалі не виявляє будь-якої цікавості щодо розвитку дитини, його навчання, успіхів, стану здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, тобто не виконує покладених законом на нього батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 31.07.2024 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.

Ухвалою суду від 27.09.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Дубровицької міської ради Рівненської області з метою надання висновку щодо розв`язання спору відповідно до ч.5 ст.19 СК України.

Ухвалою суду від 21.10.2024 замінено неналежну третю особу - службу у справа дітей Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Дубровицької міської ради та зобов`язано надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору відповідно до частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України.

25.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

13.11.2024 ухвалою суду визнано за доцільне визнати явку обов`язковою відповідача ОСОБА_2 з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.128, 130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, зокрема рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Окрім того, напередодні судового засідання 18.12.2024 секретарем судового засідання повідомлено відповідача про час та місце його проведення телефонограмою. Причини неявки суду не повідомив, клопотань чи відзиву на позов не подав, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області Олена Лобзун просила провести розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, прийняти рішення з урахування наданого висновку, про що зазначила у письмовій заяві.

Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно з положеннями ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом і підтверджується письмовими доказами, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 20.03.2014, який рішенням № 949/853/20 Дубровицького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 розірвано.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.05.2018.

Відповідно до судового наказу, виданого Кіцманським районним судом Чернівецької області 01.03.2023 у справі № 718/497/23 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви, тобто з 22.02.2023 до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який виданий Кіцманським ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області, встановлено, що ОСОБА_2 станом на 21.05.2024 має сукупний розмір заборгованості на суму 46,104,56 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 проживають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Дубровицької міської ради від 08.05.2024 № 840.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 08.05.2024, для малолітнього ОСОБА_3 в сім`ї матері створено належні умови для проживання: хлопчику відведено окрему кімнату, де є місце для сну, відпочинку, ігор тощо. Батько не бере участі у вихованні та матеріальному забезпечені сина.

Відповідно до довідки № 54/01-16/24 від 09.07.2024, яка видана КНП «Миляцький центр первинної медико-санітарної допомоги», до лікаря за медичною допомогою при захворюванні дитини та з метою профілактичних оглядів завжди звертається матір ОСОБА_1 , яка сумлінно виконує всі рекомендації та вказівки. Батько дитини - відповідач до поліклініки не звертався, під час амбулаторних прийомів до лікарів не супроводжував, здоров`ям сина не цікавиться.

Згідно з довідкою № 19 від 14.05.2024 наданою Миляцьким ЗДО (дитячий садок) Веселка, - батько дитини ніколи не звертався до адміністрації садка з жодними питаннями стосовно перебування сина в установі. Матір - позивачка у справі підтримує тісний зв`язок з адміністрацією закладу, приділяє значну увагу здоров`ю та вихованню сина, вона відвідує усі шкільні заходи, цікавиться дошкільним життям дитини.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Дубровицької міської ради Рівненської області № 07-1411 від 22.10.2024, керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164 СК України, орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 садження, у зв`язку із ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.

Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, а саме: не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не допомагає матеріально, не цікавиться здоров`ям, дошкільним навчання та вихованням, не спілкується із дитиною без будь-яких перешкод та причин для цього, і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 . Окрім того, в судові засідання в цій справі, про час та місце проведення яких він був повідомлений особисто шляхом отримання судових повісток та ухвали про визнання його явки обов`язковою, ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, аргументованих заперечень проти позову не надав. З висновку (а.с. 79-80) встановлено, що ОСОБА_2 заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а аліменти не сплачує через відсутність доходів внаслідок втрати роботи. При цьому, сума аліментів, яку він зобов`язаний сплачувати щомісячно, складає 3023,25 грн. (а.с. 12), що, є посильним обов`язком з урахуванням його молодого працездатного віку.

Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дітей, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання сина. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідача ОСОБА_2 та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дитини настануть позитивні наслідки. І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку.

При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1 211, 20 грн судового збору.

На підставі викладеного та керуючись положеннями Конституції України, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», Постановами Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3від 30 березня 2007 року та «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15.05.2006 року, ст.ст.19, 150, 164-166, 180-182, 191 Сімейного кодексу України,ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280-283, 282, 284, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи орган опіки та піклування Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, орган опіки та піклування Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 211,20 грн судового збору.

Заочне рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Зацікавлена особа Кіцманська міська рада Чернівецького району Чернівецької області, , місце знаходження м.Кіцмань вул. Незалежності,83 Чернівецького району Чернівецької області.

Зацікавлена особа Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області, , місце знаходження м.Дубровиця вул. Воробинська,16 Сарненського району Рівненської області.

Суддя Василь Скорейко