Справа №613/1023/24 Провадження № 2/613/507/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

9 липня 2024 року Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., перевіривши вимоги ст.185 ЦПК України по матеріалам цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про захист прав споживачів

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 червня 2024 року зазначену заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Станом на 9 липня 2024 року вказані в ухвалі недоліки усунено не було.

В ухвалі було зазначено на наступні недоліки.

Позовна заява не відповідає ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір та не надано підтвердження про його сплату за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

Позивач при зверненні з вимогами до суду посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим, у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ, у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів».

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (частина третя стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018 р.

При цьому, позовна заява містить вимогу про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положеньст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до Закону України Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 становить 3028 грн.

Таким чином, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211, 20 грн. (0,4 х 3028 гривень = 1211,20 грн.).

Оскільки 1% ціни позову більше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, що становить 1211 грн. 20 коп.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Враховуючи вищевикладене та положення ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.5 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 19 червня 2024 року усунуто не було, керуючись ст.185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про захист прав споживачів - вважати неподаною і повернути позивачу.

Надіслати позивачу копію даної ухвали разом із позовною заявою та усіма додатками до неї.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя