Справа № 183/3082/24
№ 2/183/2278/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд

в с т а н о в и в :

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дитини у зв`язку зі зміною його матеріального становища.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 01 червня 2009 року на користь ОСОБА_3 з нього стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 квітня 2009 року до повноліття дитини. Крім того рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року позивача ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 липня 2023 року позивач одружився з ОСОБА_5 , яка перенесла три операції на мозку, має діагноз: мальформація та аневризма на головному мозку; потребує постійного амбулаторного лікування, планового обстеження, яке потребує значних грошових витрат; вимушена постійно приймати лікарські препарати, щоб підтримувати свій стан здоров`я. Крім того, позивач проходить службу в ЗСУ, через що несе постійні витрати пов`язані з проходженням військової служби. У зв`язку з тим, що на сьогодні змінився його матеріальний та сімейний стан, просить змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши розмір з 1/4 частині з усіх видів заробітку на 2000 грн щомісячно.

У своєму відзиві позивач посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що його матеріальний стан змінився; а наявність хворої дружини, тобто зміна сімейного стану не свідчить про те, що його матеріальний стан змінився. А тому у позові просить відмовити.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15 травня 2024 року надійшов відзив на позов.

Суд, дослідивши підстави позову, надані суду докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та достовірності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської у справі № 2-2670/2009 від 01 червня 2009 року на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 22 квітня 2009 року до повноліття дитини.

25 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 0427/7598/2012.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 183/4265/17 від 06 лютого 2018 року, з урахуванням ухвали у цій же справі від 19 березня 2018 року позивача ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, про що Голосіївським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис № 506. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 .

З медичної документації ОСОБА_8 вбачається, що вона має діагноз: церебро-васкулярна хвороба; артеріовенозна мальформація правої скроневої тім`яної ділянки головного мозку, МА М2 ПСМА; перебувала у стаціонарі з 20.08.23 по 28.08.23, а також з 03.03.24 по 13.03.24 (07.03.24 оперативне лікування).

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився. на його утриманні, окрім малолітньої дитини також є хвора дитина, крім того він, як військовослужбовець несе додаткові витрати у зв`язку із проходженням військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився. на його утриманні, окрім малолітньої дитини також є хвора дитина, крім того він, як військовослужбовець несе додаткові витрати у зв`язку із проходженням військової служби.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не бере до уваги подану позивачем копію накладної № 259 від 31 липня 2023 року про придбання ОСОБА_6 у ФОП ОСОБА_9 ліків на суму 38750 грн, тому як суду не надано призначень лікарями і придбання відповідних ліків; а вказана накладна не відповідає вимогам щодо платіжних документів, та відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДР ФОП ОСОБА_9 припинено за її рішенням 31.01.2013 (назва КВЕД Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах).

Так, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, стану здоров`я, а наявність хворої дружини та служба у ЗСУ не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, позивач не довів підстави позову про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, визначених судовим рішенням.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем за позовом покладається на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду складено і підписано 18 червня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко