Справа № 163/1086/24
Провадження № 2/163/223/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 17 849,48 гривень заборгованості за кредитним договором № від 19 липня 2021 року.

Вимоги обґрунтовано тим, що указаний кредитний договір відповідач ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», право вимоги за яким перейшло до АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФГ-10-2016 від 07.102016, а в подальшому - до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу від 08 листопада 2023 року № НІ/11/11-Ф, відповідно до додатку якого (реєстру боржників) позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 17849,48 гривень, з яких: 9697,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 0,99 грн заборгованість по відсотках; 8175,49 грн заборгованість по комісії. З моменту отримання права грошової вимоги жодних нарахувань по штрафних санкціях позивач не здійснював.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09 травня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали і примірник матеріалів позову відповідач отримав 16 травня 2024 року.

У строк, визначений судом в ухвалі від 09 травня 2024 року, з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву на позов не подав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

19 липня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір № .

Договором визначено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1.1 Договору).

Сума кредиту 9697,00 гривень; строк, на який надається кредит, - 3 місяці (п.1.2 Договору).

Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 5524662, який є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.3 Договору).

У паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5524662 визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Зокрема, загальні витрати за кредитом 3599,27 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування кредитом 12606,27 грн; річна процентна ставка 770, 09 грн. Наданий на три місяці кредит в сумі 9697,00 грн та нараховані відсотки в загальній сумі 2909,10 грн підлягають поверненню до 13 жовтня 2021 року щомісячними рівними платежами по тілу кредиту 4202,09 грн, по відсотках 969,70 грн.

07 жовтня 2016 року між ПАТ «Таскомбанк» /новий кредитор/та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» /первісний кредитор/ укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників,а новий позичальник набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні у порядку і строки, встановлені цим договором (п.2.1 Договору).

У пункті 2.2. цього Договору визначено, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги (зразок якого наведено у додатку № 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстри прав вимоги є невід`ємною частиною цього Договору.

Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно Реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому Реєстрі до цього Договору. Реєстр права вимоги складається сторонами в паперовому і електронному вигляді. Реєстр прав вимоги на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками і сторін і скріплюється печатками сторін. Реєстр прав вимоги на електронному носії (з додатковою інформацією за кредитними договорами) передається первісному кредитору новому кредитору і повинен повністю відповідати Реєстру прав вимоги на паперовому носії в частині основної інформації за кредитними договорами, підписаному сторонами.

08 листопада 2023 року між АТ «Таскомбанк» /клієнт/ та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» /фактор/ укладено Договір факторингу № НІ/11/11-Ф, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимоги, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (п.2.1 Договору).

За актом прийому-передачі від 08 листопада 2023 року АТ «Таскомбанк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Реєстр прав вимоги кількістю 2108, після чого, з урахуванням пункту 2.1 Договору факторингу № НІ/11/11-Ф від 08.11.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу № НІ/11/11-Ф від 08.11.2023, у ньому боржником зазначений ОСОБА_1 , який має заборгованість за кредитним договором № в загальній сумі 17849,48 гривень, з яких: 9697,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 0,99 гривень заборгованість по відсоткам, 8151,49 гривень заборгованість по комісії.

Аналогічна сума заборгованості за кредитним договором № відображена у зробленому позивачем розрахунку заборгованості.

Окрім указаних договорів, до позову долучено статутну документацію ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ПАТ «Таскомбанк».

Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

За обставинами, наведеними у позовній заяві, кредитний договір № від 19 липня 2021 року, заборгованість за яким є предметом цього позову, був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 . В подальшому ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передало своє право вимоги ТОВ «Таскомбанк», яке, у свою чергу, передало вказане право вимогу позивачу - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Всупереч вище наведеним вимогам матеріального і процесуального права позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування фактів та обставин, на які посилаються як на підставу заявлених позовних вимог.

Так, позивач не надав належних доказів переходу права вимоги за кредитним договором № від 19 липня 2021 року від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ТОВ «Таскомбанк».

Доданий до позову договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016ТОВ від 07 жовтня 2016 року цієї обставини не підтверджує.

Перш за все цей договір відступлення права вимоги укладений за довго (майже за чотири роки) до укладення кредитного договору № , що у своєму хронологічному алгоритмі виключає їх можливий взаємозв`язок у правовідносинах відступлення прав вимоги по кредитній заборгованості.

Жодного належного і допустимого доказу, зокрема Реєстру прав вимоги, як це визначено у п.2.2 договору № ТАСЦФР-10-2016ТОВ від 07 жовтня 2016 року, до позову не додано.

У зв`язку із цим сам по собі договір № ТАСЦФР-10-2016ТОВ від 07 жовтня 2016 року аж ніяк не підтверджує переходу права вимоги за кредитним договором № від 19 липня 2021 року від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до ТОВ «Таскомбанк».

Зазначене, у свою чергу, не дає підстав вважати, що укладений в подальшому між ТОВ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу № НІ/11/11-Ф від 08 листопада 2023 року охоплює кредитну заборгованість за договором № від 19 липня 2021 року.

Витяг з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № НІ/11/11-Ф від 08 листопада 2023 року, де боржником значиться відповідач і зазначений номер кредитного договору № , з достовірністю не ідентифікує їх як сторону позичальника та предмет саме того договору, що укладався із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». У цьому реєстрі відсутня дата кредитного договору, а сума заборгованості не узгоджується з умовами кредитування, наведеними у паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5524662.

За викладених обставин у суду відсутні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним № від 19 липня 2021 року, укладеним останнім із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Зазначене, у свою чергу, свідчить про недоведеність позивачем порушення його майнових прав, а відтак і наявності у нього права на подання цього позову до відповідача.

Сам же факт неподання відповідачем відзиву на позовну заяву не прирівнюється до визнання позову як процесуальної позиції та не вказує на визнання відповідачем обставин, якими обґрунтовується позов, в розумінні положень ч.1 ст.82 ЦПК України, яка визначає підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи вище наведені положення чинного процесуального та матеріального законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.

У зв`язку з відмовою в позові понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 19 липня 2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»; місце знаходження - вулиця Симона Петлюри, буд.30, місто Київ; ;

відповідач ОСОБА_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь