Справа № 216/516/24
провадження 2/216/1238/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Гулковського О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради про визнання громадянина таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що відповідно до листа від 27.12.2023 №7/20/849 департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на його балансовому обліку перебуває будівля (гуртожиток), яка розташована на території Центрально-Міського району за адресою: вул. Авангардна, буд. 2. Управління та експлуатацію зазначеного будинку здійснювало ТОВ «Сіті-Сервіс-КР». Згідно акту візуального обстеження від 05,01.2024 будівля за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в незадовільному санітарному і технічному стані (додається). Тривалий час не експлуатується, стоїть покинутою та зачинена, без мешканців. В кімнатах бруд та сміття, віконні рами в деяких кімнатах пошкоджені, покрівля будинку протікає, штукатурка обвалюється. На зовнішніх та внутрішніх стінах в наявності тріщини, в окремих містах будівлі відбулося руйнування цегляної кладки, помічено руйнування її будівельних конструкцій. Благоустрій будинку, а саме: газ, водопровід, каналізація, опалення - відсутні. Будівля для проживання не придатна. Розглядається питання про її демонтаж та списання з балансового обліку. Відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі Криворізької міської територіальної громади від 27.12.2021 № 15198 на теперішній час в зазначеній будівлі, в кімнаті № НОМЕР_1 , продовжує перебувати зареєстрованим, але тривалий час (більше семи років) не проживає і не відомо де знаходиться громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказаний громадянин не є власником зазначеного жилого приміщення і був свого часу зареєстрованим у цьому приміщенні у той час, коли будівля належала Силікатному заводу, який здійснював свою діяльність у селищі Авангард. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок відсутності проживання понад встановленні строки (шість місяців) зі зняттям з реєстраційного обліку.

З огляду на предмет та ціну позову, а також інші обставини, які підлягають врахуванню у відповідності до положень пунктів 1 - 8 частини 3 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, дана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи не скористаася своїм правом надання до суду заперечень та відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України та Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в кімнаті АДРЕСА_3 , даний будинок перебуває на балансовому обліку департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради будівля, через незадовільний технічний стан тривалий час не використовується за призначенням.

За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади №15198 (а.с.8) за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З акту обстеження будівлі від 05.01.2024 вбачається, що будівля за адресою: АДРЕСА_1 є двоповерховою. Будівля тривалий час не експлуатується, стоїть покинутою та зачинена, без проживаючих мешканців (а.с.9).

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення (ч. 1 ст. 64 ЖК України).

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, зокрема, у випадках: призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом всього часу перебування в ньому; взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу» визначено, що у справах визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі статті 71 ЖК України, предметом доказування є причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону чи за рішенням суду.

Отже, судом встановлено, що понад встановлений законодавством шести місячний строк відповідач не проживає у спірній кімнаті, будинок перебуває в незадовільному технічному стані тривалий час не використовується за призначенням.

Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у справі.

Враховуючи викладене, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 64, 71, 72, 104 Житлового кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради до ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради про визнання громадянина таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування кімнатою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради судовий збір в розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень, 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривий Ріг, , місцезнаходження: Дніпропетровська область , м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27,каб.308;

- відповідач: ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна буд.1.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Р.О.КУЗНЕЦОВ