Провадження № 2-о/127/408/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Мельник А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 просить заборонити ОСОБА_2 строком на 6 місяців : наближатися ближче чк на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 ; вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.04.2023 року зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявника та заінтересованої особи народився син ОСОБА_3 . Однак відносини у подружжя зіпсувалися. ОСОБА_2 за час спільного проживання почав неодноразово, систематично вчиняти відносно дружини домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Так, 14.02.2024 року ОСОБА_2 вчинив щодо заявника домашнє насильство фізичного характеру. Після чого ОСОБА_1 поїхала до матері та вітчима за адресою їх проживання. Дізнавшись про це, ОСОБА_2 приїхав за тією адресою та почав псувати майно, розбивати вікна, внаслідок чого заявник звернулась до правоохоронних органів. У зв`язку з чим ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні імені академіка О.І. Ющенка три тижні. В цей період ОСОБА_1 повернулась до місця свого проживання по АДРЕСА_2 . Псля виписки з лікарні ОСОБА_2 почав періодично приходити з вищевказаною адресою, створювати конфліктні ситуації та поводитись агресивно. Окрім того ОСОБА_2 постійно телефонує та надсилає повідомлення в месенджерах з погрозами та вимогами до ОСОБА_1 . При цьому в нецензурній формі ображає її, принижує її честь та гідність, погрожує розправою. Суть таких повідомлень зафіксовані у вигляді скріншотів. При цьому, всі дзвінки та повідомлення наповнені нецензурною лайкою і погрозами, які направлені на її фізичне знищення. Підтвердженням чергової конфліктної ситуації є складення на ОСОБА_2 термінового заборонного припису від 28.04.2024 року серії АА №462005 у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Належним чином повідомлений про розгляд справи ОСОБА_2 судове засідання не з`явився.

Заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 18.04.2023 року зареєстрували шлюб, про що 18.04.2023 року було складено відповідний актовий запис №755, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.04.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у заявника та заінтересованої особи народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.11.2022 року.

Однак відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зіпсувалися. Заінтересована особа за час спільного проживання почав неодноразово, систематично вчиняти відносно дружини домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

14.02.2024 року ОСОБА_2 вчинив щодо заявника домашнє насильство фізичного характеру. Після цього ОСОБА_1 поїхала до матері та вітчима та залишилась у них проживати разом з дитиною. Дізнавшись про це ОСОБА_2 приїхав за цією адресою та почав псувати майно, розбивати вікна, внаслідок чого заявник звернулась до правоохоронних органів.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 перебував на лікуванні у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні імені академіка О.І. Ющенка. В цей період ОСОБА_1 з дитиною повернулась до місця свого проживання по АДРЕСА_2 . Після виписки з лікарні ОСОБА_2 почав періодично приходити з вищевказаною адресою, створювати конфліктні ситуації та поводитись агресивно.

Крім цього, ОСОБА_2 постійно телефонує та надсилає повідомлення в месенджерах з погрозами та вимогами до ОСОБА_1 . При цьому в нецензурній формі ображає її, принижує її честь та гідність, погрожує розправою. Суть таких повідомлень зафіксовані у вигляді скріншотів. При цьому, всі дзвінки та повідомлення наповнені нецензурною лайкою і погрозами які направлені на її фізичне знищення.

Підтвердженням чергової конфліктної ситуації є складення на ОСОБА_2 термінового заборонного припису від 28.04.2024 року серії АА №462005 у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та психологічного характеру.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3,6,7,8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Також статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено поняття обмежувального припису стосовно кривдника, це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Обмежувальний припис є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству і може бути встановлений лише судом.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Відповідно до ст. 3501 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

За приписами ст. 3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч.1 ст. 350-6 ЦПК України за результатами розгляду заяви суд може прийняти наступні рішення:

-про задоволення заяви про видачу обмежувального припису;

-про відмову в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 2 ст. 3506 ЦПК у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч.2 ст. 26 Закону Украйни «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, а саме:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.11.2019 року в справі №753/23624/18, провадження №61-9012св19, зазначено, про те, що протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необгрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог частин першої, третьої статті 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має оцінити всі обставини та докази по справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необгрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Вирішуючи питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису, суд повинен встановити форму домашнього насильства, якому піддавався потерпілий, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі №756/2072/18, від 09.12.2019 року по справі №756/11732/18, від 24.09.2020 року по справі №752/7631/19.

Враховуючи усі надані заявником докази та наявні ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими підстави для видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.6 ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись пунктами 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3, частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону Украйни «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 3501-3508 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 строком на 6 місяців :

наближатися ближче чим на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 ;

вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган міської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи :

Заявник ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Заінтересована особа ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя