Дата документу 19.06.2024Справа № 643/1377/22
Провадження № 2/554/4420/2024
У Х В А Л А

19 червня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі судді Черняєвої Т.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Октябрського районного суду м.Полтави Черняєвої Т.М. від розгляду справи №643/1377/22 за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №143 Харківської міської ради Харкіської області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу про відсторонення від роботи,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №143 Харківської міської ради Харкіської області, третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , про скасування наказу про відсторонення від роботи.

18 червня 2024 року до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду справи.

Заява обгрунтована тим, що дії головуючого судді при розгляді вказаної справи викликають у неї сумніви щодо неупередженості і об`єктивності, оскільки, після передачі справи до Октябрського районного суду м.Полтави, суддя формально поставилася до справи та залишила позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки у судове засідання позивача, який був належним чином повідомлений про судове засідання, що не відповідало дійсності, як встановлено постановою Полтавського апеляційного суду від 21.05.2024 року. Оскільки, на час звернення із вказаною заявою, позивачка не отримала жодного повідомлення про подальший розгляд справи, у неї виник сумнів, що вказана суддя, якій імовірно повторно передано справу на розгляд, може повторно порушити її право на належне повідомлення про дату судового засідання. Просила задовольнити її заяву про відвід судді.

Суддя, дослідивши зміст заяви та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтями 36 та 37 ЦПК України передбачено підстави відводу судді.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч.1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Про судове засідання учасники справи не повідомлялися відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України.

Заявлений відвід суд вважає необґрунтованим, оскільки підстави на які посилаються представник позивача є неспроможними, та не містять підстав визначених ст.36 ЦПК України.

Так, справа №643/1377/22 призначена до слухання на 25.06.2024 року, проте позивачка ходом розгляду її справи не цікавиться, актуальну адресу свого місця проживання Октябрському районному суду м.Полтави повідомила лише 18.06.2024 року (до цього поштова кореспонденція направлялася на адресу, вказану у позовній заяві: АДРЕСА_1 ).

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи те, що заявлений представником позивача відвід є необгрунтованим, та оскільки заява надійшла до суду за чотири робочі дні до судового засіданні, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України передає заяву про відвід судді Черняєвої Т.М. для вирішення вказаного питання судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Черняєвої Т.М. від 18 червня 2024 року визнати необґрунтованою.

Заяву позивачки ОСОБА_1 від 18 червня 2024 року передати до канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першоюст.33 ЦПК України.

Суддя Т.М.Черняєва