У Х В А Л А

18 червня 2024 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В., розглянувши заяву Кредитної спілки «Партнер» в особі голови правління Герасимчука Миколи Васильовича про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

КС «Партнер» в особі голови правління Герасимчука М.В. звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви та просив витребувати у Першої Вінницької державної нотаріальної контори інформації про звернення спадкоємців ОСОБА_1 про прийняття спадщини та відомостей, хто є спадкоємцями ОСОБА_2 з вказівкою паспортних даних, ІПН, дати народження, зареєстрованого місця проживання.

Заява мотивована тим, що 29.11.2023 померла член КС «Партнер» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра на час відкриття спадщини мала кредитне зобов`язання. 22.02.2024 КС «Партнер» подало до Першої Вінницької державної нотаріальної контори вимогу про обов`язок спадкодавця, яка була зареєстрована, та заведена спадкова справа №159/2024. 27.05.2024 КС «Партнер» направив Першій вінницькій державній нотаріальній конторі заяву, в якій просив повідомити, чи була прийнята спадщина та вказати спадкоємців. Відповіддю нотаріальної контори від 12.06.2024 в задоволенні даної заяви було відмовлено.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно із ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

У відповідності до ч.1 і ч.3 ст.118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні за участю заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

Вимоги до заяви про забезпечення доказів встановлені ст.117 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Заявник, в порушення вимоги п. 3 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, в заяві про забезпечення доказів не зазначив дані інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 118 ЦПК України, суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи: у невідкладних випадках; якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами; у разі, якщо повідомлення іншої сторони може унеможливити або істотно ускладнити отримання відповідних доказів.

Водночас, матеріали заяви не містять клопотання про забезпечення доказів без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначені в заяві документи можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Заявник помилково ототожнює інститут забезпечення доказів з витребуванням доказів.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог ч.1 ст. 117 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню заявникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 116, 117, 118, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Кредитної спілки «Партнер» в особі голови правління Герасимчука Миколи Васильовича про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя