ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 702/882/23
Провадження № 22-ц/821/746/24
категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року (ухваленого під головуванням судді Нейло І.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

1.

Короткий зміст позовних вимог

30 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до Монастирищенського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 06.03.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідач ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1166-8641, який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким відповідач був попередньо ознайомлений.

Вказує, що відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 12 000,00 грн, строк кредитування 300 днів, зі зниженою ставкою 2,5 % в день та зі стандартною ставкою 3,00 % в день.

Позивач виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 02.10.2023 виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 56 460 грн з яких: прострочена заборгованість за тілом кредита 12 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44 460 грн.

На підставі наведеного, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 56 460,00 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року позов - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1166-8641 від 06.03.2023 у розмірі 56 460 ,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не виконано належним чином умови кредитного договору, тому наявні підстави для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості в загальному розмірі 56 460 грн з яких: прострочена заборгованість за тілом кредита 12 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 44 460 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

19 березня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала через систему Електронний суд апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та із неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні усіх фактичних обставин справи. Вважає, що суд не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не можна вважати законним та обгрунтованим.

Вказує, що у позовній заяві позивача зазначено, що заборгованість становить 12 000 грн, при цьому, заборгованість за відсотками просить стягнути у розмірі 44 460 грн, яка майже у 4 рази перевищує розмір боргу, що відповідно, складає 78,75 %. Вважає, що нарахована сума по відсоткам за користування кредитом 44 460 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків не відповідає принципу рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права.

Вказує, що до даних правовідносин можливо застосувати як до пені зменшення розміру нарахованих відсотків.

Позивачем не надано доказів укладення договору у вигляді електронного документу, а саме: не надано доказу про ідентифікацію відповідача, оскільки договір підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора.

Крім того, позивачем не доведено, що при підписанні договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг, зокрема, предмет договору, порядок та умови надання кредиту, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідальність сторін, що свідчить про недоведеність укладення кредитного договору.

Звертає увагу суду, що нарахування процентів після закінчення терміну кредитування, суперечить висновку, викладеному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 14-10цс18 та від 04.07.2018 у справі №14-154цс18.

Вказує, що з наданого позивачем розміру заборгованості, відповідачем вже було сплачено борг у розмірі 26 100 грн, таким чином, враховуючи що загальний розмір заборгованості повинен становити 16 500 грн ( 12 000 грн - тіло кредиту та 4 500 грн відсотки за користування кредитом), то у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором у зв`язку з фактичним виконанням зобов`язань та сплатою заборгованості у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 02 квітня 2024 року, представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Мельник В.С., не погоджуючись з доводами апеляційної скарги відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Обгрунтування відзиву аналогічне обгрунтуванню вимог позовної заяви.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 1166-8641 на суму 12 000,00 грн /а.с. 15-27/

Згідно п. 4.6 та 4.8 договору строк кредитування становить 300 днів, зі стандартною відсотковою ставкою 3 % за кожен день користування кредитом /а.с.16/.

Згідно п. 4.4, 10.1 та 10.2 договору, передбачений базовий період договору, який складає 15 днів з пільговою процентною ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом. Пільгова відсоткова ставка 2,5% діє за умови сплати процентів за користування кредитом, не пізніше останнього дня базового періоду.

Пунктом 5.1 договору передбачено обов`язок позичальника повернути кредитні кошти та нараховані за договором платежі не пізніше ніж в останній день строку кредитування.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено останній календарний день першого базового періоду 20.03.2023.

Відповідно до п. 9 Кредитного договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення терміну платежу, визначеного в п. 3.1. цього Договору, з урахуванням продовження терміну платежу у випадку використання Позичальником права пролонгації відповідно до умов цього Договору та Правил, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 6.1 Правил за користування кредитом позичальнику нараховуються та позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в кредитному договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику (перерахування грошових коштів на поточний (картковий) рахунок позичальника) до дня (включно), коли позичальник повністю погасив заборгованість.

Згідно п. 6.3 Правил проценти за користування кредитом, нараховані після закінчення терміну платежу, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проценти нараховуються протягом строку фактичного користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль. Початком нарахування процентів відповідно до цього пункту є закінчення терміну платежу з урахуванням продовження терміну платежу відповідно до використаного позичальником права пролонгації.

Відповідно до розділу 7 Правил встановлено механізм часткового погашення заборгованості та пролонгації строку дії кредитного договору. Позичальник має право у будь-який момент пролонгувати кредитний договір на такий самий строк, на який договір було первинно укладено. Для використання права пролонгувати договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти. Після отримання кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) Договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Сторони підтверджують, що здійснення пролонгації є свідомим використанням відповідного права позичальника за договором. При сплаті заборгованості через Особистий Кабінет або визначені на сайті термінали самообслуговування, Кредитодавець чітко інформує Позичальника про необхідну суму грошових коштів, перерахування якої призведе до пролонгації (подовження користування кредитом) та про суму грошових коштів, перерахування якої призведе до повної сплати заборгованості (фактичного закриття заборгованості / припинення дії Договору). Якщо сума, яка вноситься позичальником, менша ніж сума нарахованих процентів за Кредитом, пролонгація не відбувається, а якщо відповідна сума рівна або більша (однак недостатня для повної сплати заборгованості) - пролонгація відбувається, а надмірно сплачені кошти зараховуються на часткове погашення суми Кредиту. Пролонгація передбачає продовження Кредиту на такий самий строк (з наступного календарного дня після настання останньої з трьох можливих подій: 1 - настання терміну платежу; 2 закінчення строку попередньо здійсненої пролонгації; 3 - отримання Кредитодавцем грошових коштів від Позичальника у розмірах, визначених у п. 7.2 Правил та сплата яких передбачає пролонгацію.

Судом встановлено необґрунтованість заперечень відповідача, що спірний кредитний договір укладався на 21 день, у зв`язку із чим заборгованість по відсоткам мала становити 5 040 грн. , оскільки такі посилання спростовуються умовами укладеного договору.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 12 000,00 грн підтверджено договором про відкриття кредитної лінії, а також листом та довідкою про перерахування суми кредиту /а.с.31, 38/.

Згідно наданого ТОВ «Укр Кредит Фінанс»розрахунку, заборгованість за кредитним договором № № 1166-8641 від 06.03.2023 станом на 02.10.2023 становить 56 460,00 грн., з яких: - 12 000 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 44 460,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

2.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що у статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Вказані правові висновки щодо укладення договору в електронній формі викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.

Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № 1166-8641 від 06.03.2023 підписаний електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на електронну адресу позичальника, про що свідчить п. 3 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані відповідача, відомості щодо його місця проживання, номер телефону для створення особистого електронного кабінету, електронний підпис, НОМЕР_1 (а.с. 15-20).

Також електронним підписом ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка ( інформація щодо орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача), а також порядок повернення кредиту.

Таким чином, вказаний договір було укладено в електронному вигляді та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що позивачем не надано доказів укладення договору, а також не доведено, що при підписанні договору про відкриття кредитної лінії сторони погодили умови надання всіх послуг, є необгрунтованими та спростовуються матеріалами справи, а саме: у наданому позивачем кредитному договорі № 1166-8641 від 06.03.2023 , у п. 12 договору зазначено, що від імені позичальника ОСОБА_1 договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А7504 ( а.с. 20).

Отже із наведеного слідує, що між ТОВ Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та він отримав кошти у розмірі 12 000 грн, які були перераховані на рахунок, вказаний у договорі № 414962хх-хххх-2715 та не спростовано відповідачем.

Перерахування коштів на вказаний рахунок підтверджується також і довідкою про перерахування коштів.

Крім того, про визнання укладеним кредитного договору свідчать і посилання самого скаржника в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях на те, що ним умови кредитного договору виконані та кошти у загальному розмірі 26 100 грн. на виконання умов кредитного договору погашено.

Таким чином, кредитні кошти позичальнику надавалися згідно умов укладеного договору від 06.03.2023, зобов`язання відповідачем належним чином виконані не були, тому позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами про стягнення із ОСОБА_1 тіла кредиту та нарахованих на нього відсотків за користування кредитними коштами, встановлених договором.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на відсутність заборгованості та на те, що проценти нараховані після закінчення терміну кредитування, є необґрунтованими, оскільки умовами договору визначено не лише суму кредитних коштів, яка надається позичальнику, а й відсоткові ставки за користування кредитом (пільгова процентна ставка ( 0,01 % в день), знижена процентна ставка ( 2,5 % в день) та стандартна процентна ставка( 3% в день ), так і відсотки за порушення умов кредитування.

Так, договором про відкриття кредитної лінії № 1166-8641 від 06.03.2023 передбачено фіксовану процентну ставку у розмірі 2,5 % за перші 15 календарні дні користування кредитом та 3 % за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, який за п. 4.8. Договору становить 300 календарних днів.

Доводи скаржника, що розмір відсотків є значно завищеним, колегія суддів вважає необгрунтованими та непідтвердженими належними доказами, оскільки відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надано своїх власних розрахунків.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Інші доводи, наведені представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції із наданням обгрунтованих висновків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28 лютого 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук