ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» червня 2024 року

м. Харків

справа № 619/5899/23

провадження № 22-з/818/134/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представник позивачки - Сторожук Д. І. ,

відповідач - Національна поліція України, представниця відповідача - Войчук І. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Національної поліції України на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року в складі судді Нечипоренко І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування арешту з майна

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національної поліції України про скасування арешту з майна та просила скасувати арешт за реєстраційним номером № 7073329, зареєстрований 22 квітня 2008 року Першою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 16 квітня 2008 року Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, звільнено з-під арешту, накладеного на підставі постанови старшого слідчого ОВС Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України від 16 квітня 2008 року Колесника Є.В. , земельну ділянку площею 0,2314 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:003:1611, яка належить ОСОБА_1 в 40/100 частках та ОСОБА_1 в 60/100 частках; в іншій частині позову відмовлено.

На вказане рішення суду Національна поліція України подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу Національної поліції України - залишено без задоволення, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року - залишено без змін.

23 травня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, якібули понесені нею, що складаються з витрат на правовудопомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Пунктом 1 Додаткової угоди №1 від 09 квітня 2024року до Договору № 144 від 26 жовтня 2023 року передбачено, що «клієнт на підставі Договору № 144 про надання правової (правничої) допомоги від «26» жовтня 2023 року доручає Адвокату здійснити наступні види правової(правничої) допомоги (послуги) у суді апеляційної інстанції (Харківський апеляційний суд)».

Як вбачається з Додаткової угоди №1 від 09 квітня 2024 року до Договору № 144 від 26 жовтня 2023 року «клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг адвоката (гонорар),що надається у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень), що є фіксованою платою,яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу унаступному порядку - протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення судуапеляційної інстанції».

Просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

17 червня 2024 року до суду апеляційної інстанції від представниці Національної поліції України надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому вважала, що розмір визначених позивачкою витрат на правничу допомогу є завищеним, не відповідає обсягу наданих адвокатом позивачки послуг.

В суді апеляційної інстанції представниця Національної поліції України підтримала доводи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та просила зменшити їх розмір.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Сторожук Д.І., який діяв на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1350820 від 09 квітня 2024 року та Договору про надання правничої (правової) допомоги № 144 від 26 жовтня 2023 року, за умовами якого клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору.

09 квітня 2024 року між адвокатом Сторожук Д.І. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 144 від 26 жовтня 2023 року, за яким сторони погодили: клієнт на підставі договору N? 144 про надання правової (правничої) допомоги від «26» жовтня 2023 року доручає здійснити наступні види правової (правничої) допомоги (послуги) у суді апеляційної інстанції (Харківський апеляційний суд): ознайомитися з апеляційної скарги: вивчення документів, узгодження правової позиції по справі N?619/5899/23; участь у судових засіданнях по справі N?619/5899/23; вчинення інших процесуальних дій по справі N?619/5899/23 необхідних для захисту прав та інтересів клієнта, в тому числі складання та подання до суду процесуальних документів, у разі такої необхідності.

Згідно цієї додаткової угоди до договору N?144 від 26 жовтня 2023 року клієнт зобов`язується платити адвокату вартість послуг адвоката (гонорар), що надається у розмірі 20 000,00 грн, що є фіксованою платою, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. У наступному порядку - протягом 15 робочих днів з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

21 травня 2024 року адвокатом Сторожук Д.І. та ОСОБА_1 складено розрахунок часу і перелік видів правової (правничої) допомоги (обсяг наданих послуг), наданих клієнту згідно додатку № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 144 від 26 жовтня 2023 року, за яким адвокатом надано наступні послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою: вивчення документів, узгодження правової позиції по справі N?619/5899/23; складання відзиву на апеляційну скаргу по справі N?619/5899/23 та подання його до суду; складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі N?619/5899/23 та подання її до суду. ???Участь у судових засіданнях по справі N?619/5899/23 - 1 засідання.

Харківським апеляційним судом винесено постанову 21 травня 2024 року.

23 травня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника до суду апеляційної інстанції подала заяву про ухвалення додаткового рішення, тобто в межах передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України строку.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Матеріали справи свідчать про те, що протягом її перегляду судом апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 адвокатом Сторожук Д.І. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, відзив на апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді апеляційної інстанції було проведено одне судове засідання 21 травня 2024 року та адвокат Сторожук Д.І. брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції загалом протягом 21 хвилини, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.171-176).

При цьому позиція відповідача з часу розгляду справи судом першої інстанції не змінилась, нові докази не подавались, нові обставини справи не встановлювались, інших процесуальних документів до суду апеляційної інстанції позивачкою та її представником не подавалось. Тобто, обсяг наданої ОСОБА_1 правничої допомоги фактично обмежується складанням відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів в одному судовому засіданні.

Слід звернути увагу на позицію Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22, згідно якої при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з Національна поліція України на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 270, 368, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Національної поліції України на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про скасування арешту з майна- задовольнити частково.

Стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст додаткової постанови складено 19 червня 2024 року.