КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1471/24
Провадження № 2/488/1224/24 р.
19.06.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої судді по справі - Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання - Волошиної Я.І.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, -
Позивач - ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Сорочана Є.В., звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.06.2021 року у справі № 488/813/21 та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімумум на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.06.2021 року у справі № 488/813/21 з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.03.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі виданого по справі № 488/813/21 виконавчого листа Корабельним відділом ДВС у м. Миколаєві відкрите виконавче провадження № 66434772.
05.03.2022 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище на " ОСОБА_6 ".
23.03.2023 року позивач також зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася спільна дитина - ОСОБА_7 .
Серед іншого, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2024 року у справі № 488/192/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнуті аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31.01.2024 року до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.
Посилаючись на ті обставини, що внаслідок зміни сімейного стану, появи у позивача другої дитини та необхідності понесення додаткових витрат на утримання дворічної доньки та дружини, виникнення численних боргових зобов`язань, його матеріальний стан значно погіршився, що є підставою для зміни розміру аліментів, що з нього стягуються на утримання першої дитини, позивач просить позов задовольнити.
23.04.2024 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Одночасно в ухвалі роз`яснено відповідачці, що вона має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.
Відповідачці була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надала, в судове засідання не з`явилася, хоча судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надала.
Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Третя особа - ОСОБА_3 також надала заяву, в якій позивні вимоги визнала, просила розглядати справу без її участі.
Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із такого.
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_3 народилася дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на підставі рішення суду з нього також стягнуто аліменти на утримання дочки та дружини. Крім цього, позивач посилався на наявність заборгованості зі сплати аліментів на користь відповідачки та накладення на нього штрафу за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, наявність кредитної заборгованості.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Суд вважає, що вказані позивачем обставини впливають на його матеріальний стан у бік його погіршення, а тому вбачає підстави для зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
На переконання суду, визначений позивачем розмір аліментів - 1/6 частка від всіх видів доходу не забезпечить належне утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам, а тому суд вважає можливим зменшити розмір до 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому буде дотримано баланс рівності прав дітей на матеріальне забезпечення.
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.06.2021 року у справі № 488/813/21, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Копію заочного рішення направити відповідачці.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .
Суддя Л.І. Селіщева