ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

17 червня 2024 року

м. Харків

справа № 953/24556/19

провадження № 22-з/818/156/23

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Мальованого Ю.М. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки,-

установив:

У провадженні Харківського апеляційного суду (головуючий суддя Яцина В.Б., судді колегії Бурлака І.В., Мальований Ю.М.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки.

10 червня 2023 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді Мальованого Ю.М.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 червня 2024 року відвід судді Мальованого Ю.М. визнано необґрунтованим, заяву передано для визначення судді в порядку статті 33 ЦПК України з метою вирішення заяви про відвід.

Заява обґрунтована тим, що представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 є членом ГО «Харківський антикорупційний центр», відповідно до Статуту якої головною метою діяльності є створення умов для протидії поширенню корупційних явищ у суспільстві та активізації інститутів громадянського суспільства для боротьби із проявами корупції. В результаті одного з розслідувань було встановлено наявність громадянства країни-агресора, російської федерації, у заступника голови Харківської обласної ради Мальованого Богдана Юрійовича, який є сином судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_4 . Зазначені обставини викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Мальованого Ю.М. при розгляді даної справи, з урахуванням наступного.

Внаслідок публікації громадської організації, які призвели до звільнення його сина з посади заступника голови Харківської обласної ради, у судді Мальованого Ю.М. могло сформуватися упереджене ставлення до ГО «Харківський антикорупційний центр» та особисто ОСОБА_1 . Зазначає, що 08.06.2024 року ГО «Харківський антикорупційний центр» було проведено розслідування, яке окрім факту придбання ОСОБА_5 коштовного автомобіля під час повномасштабної війни, також звернуло уваги не невідповідності в деклараціях як ОСОБА_6 так і безпосередньо судді ОСОБА_4 .

Вважає, що публікація ГО «Харківський антикорупційний центр» безпосередньо про суддю ОСОБА_4 також могла сформувати у судді члена колегії, яка розглядає дану справу, упереджене ставлення до ГО «Харківський антикорупційний центр» та особисто до мене, представника відповідача та члена ГО «Харківський антикорупційний центр».

Суд відхиляє зазначені посилання позивача як на обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів при розгляді даної цивільної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статтях 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач має сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Мальованого Ю.М. у розгляді справі оскільки, публікація громадської організації щодо заступника голови Харківської обласної ради Мальованого Б.Ю., який є сином судді Харківського апеляційного суду Мальованого Ю.М. та самого судді ОСОБА_4 , що призвело до звільнення його сина з посади заступника голови Харківської обласної ради.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Викладені у заяві обставини не є об`єктивно обґрунтованими. Суддя Мальований Ю.М. пройшов кваліфікаційне оцінювання відповідно до вимог закону « Про статус суддів та судоустрій» за результатами якого підтвердив свою доброчесність та належний рівень кваліфікації.

Будь яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявником не зазначено.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого відводу судді Мальованому Ю.М.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Мальованого Ю.М. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину земельної ділянки- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук