Справа № 461/4991/24
Провадження № 2/461/2455/24
У Х В А Л А

19.06.2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», в інтересах якого діє адвокат Маслюженко Микола Павлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», в інтересах якого діє адвокат Маслюженко Микола Павлович, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з підстав наведених у позовній заяві.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст.28 ЦПК, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру № 641588 від 13.06.2024, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до Галицького районного суду м. Львова, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» підставою звернення саме до означеного суду вказує, що у кредитному договорі, укладеному між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем, сторони підтвердили, що договір виконується за місцезнаходженням банку, що відноситься до територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова.

Наведені вище доводи позовної заяви суд вважає помилковими, а тому відхиляє такі, з огляду на наступне.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що 16.11.2023 року між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (1078 ЦК України).

Статтею 1079 ЦК України, встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

У пункті 5.6. Кредитного договору сторонами узгоджено, що цей договір виконується за місцезнаходженням Банку: 79008, м. Львів, Галицький район, вул. Валова, 11 та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може бути пред`явлений також за місцем виконання договору.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» не є стороною даного договору.

Більше того, за договором факторингу Товариство набуло виключно право вимоги за кредитним договором у розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом.

Отже, за цим договором позивач набув виключно право вимоги до відповідача на загальних підставах, оскільки він не є стороною договору кредиту, у якому обумовлено порядок вирішення спору саме між Банком та Клієнтом, а цей спір не являється спором між Банком та Клієнтом.

Відтак, підстави для розгляду справи Галицьким районним судом м. Львова, тобто за місцезнаходженням банку АТ «Ідея Банк», відсутні.

Як встановлено з матеріалів справи, місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 , а тому дана справа підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська за правилами загальної підсудності.

Слід звернути увагу позивача, що кредитний договір є результатом досягнутої сторонами домовленості в цивільному обігу про порядок взаємовідносин щодо надання та повернення грошових коштів, де перераховані всі права і обов`язки сторін, у тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов й інші необхідні елементи, тобто породжує цивільно-правові наслідки для сторін. На етапі узгодження предмета і умов кредитного договору позичальник та кредитор як рівноправні сторони у правовідносинах та суб`єкти приватного права, діючи вільно, на власний розсуд визначають його істотну умову (ціну договору), яка у подальшому може бути предметом договору факторингу.

З наведеного слідує, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звертається до суду на підставі укладеного з АТ «Ідея Банк» договору факторингу, позов повинен бути поданий із урахуванням правил загальної підсудності, оскільки умова кредитного договору про місце його виконання не є істотною умовою та не пов`язана із грошовою вимогою, у тому числі її розміром. При цьому, АТ «Ідея Банк» відступило за договором факторингу виключно право вимоги.

Таким чином, справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова.

Недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (частина 1статті 378 ЦПК України).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, її слід скерувати за підсудністю за останнім відомим місцем проживання або перебування відповідача.

За нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 31 ЦПК України,

постановив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», в інтересах якого діє адвокат Маслюженко Микола Павлович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ? передати на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волоско І.Р.