Справа № 331/7793/23
Провадження № 2/331/651/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Мироненко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину , яка проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2023 року провадження по справі відкрите .

Відповідач в особі представника ОСОБА_2 надав відзив на позов, в якому позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів просив задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів ОСОБА_4 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування відзиву зазначив, що на утриманні Відповідача перебуває малолітня дитина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того позивачем не надано доказів можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/ 4 частини доходу щомісячно.

Також, представник відповідача у відзиві послався на те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 гривень є не співмірними щодо витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, не відповідають ринковій ціни адвокатських послуг , а тому підстав для стягнення зазначених витрат з відповідача немає.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Мурашко І.О. надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, просив справу вирішити з урахуванням наданого відзиву.

Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2008 року, актовий запис № 156.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2017 року розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Неповнолітній ОСОБА_5 наразі проживає з матір`ю, що відповідачем не оспорювалося.

Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідач має на утриманні ще одну малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.ч.1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Наразі сторони добровільно не домовилися про утримання неповнолітнього сина , а тому кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень.

Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини , суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан здоров`я та матеріальне становище неповлітньої дитини, матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково , визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частині заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 с. 81 ЦПК України позивачем ОСОБА_3 не надано доказів можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/ 4 частини доходу щомісячно.

Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання неповнолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу .

Крім того, суд звертає увагу, що стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

28 листопада 2023 року з метою захисту своїх прав та законних інтересів у цій справі ОСОБА_3 звернулася за наданням їй професійної правничої допомоги до адвоката Мурашко І.О. , що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 28 листопада 2023 року.

В пункті 4.1 Договору сторони погодили розмір гонорару, який складає 4000,00 гривень.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Враховуючи, що представником позивача надано до суду договір про надання правової допомоги, в якому встановлено розмір витрат на професійну правничу допомогу , сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 4 000,00 гривень є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає за можливе часткове задовольнити заяву, та з урахуванням того, що позовну заяву було задоволено частково на 66,64 %, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 2665,60 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частині заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 29 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 2665,60 гривень.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 17 січня 2024 року.

Суддя: