ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1346/24 Справа № 0512/3010/2012 Суддя у 1-й інстанції - Мигалевич В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Юрченко Г.О.

сторони справи

скаржник - ОСОБА_1

стягувач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт".

суб`єкт оскарження- приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвейчук Наталія Євгеніївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу приватного виконавцявиконавчого округу Одеської області Матвейчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 08 листопада 2023 року, постановлену суддею Мигалевичем В.В., (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт".

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни знаходиться виконавче провадження (ВП №67151442) по примусовому виконанню дубліката виконавчого листа №0512/3010/2012 виданого Дзержинським міським судом Донецької області 30.08.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства ВТБ Банк заборгованості за договором кредиту №2.140/08 СК від 06.06.2008 року у розмірі 221355 /двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят п`ять/, 63 доларів США, що за курсом НБК на дату розрахунку становить 1769295 /один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять/, 55 грн., комісію за обслуговування кредиту в розмірі 154206 /сто п`ятдесят чотири тисячі двісті шість/, 87 грн, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, 3% річних від суми прострочки в розмірі 18566 /вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість /, 17 грн та 46380 /сорок шість тисяч триста вісімдесят/, 57 грн. згідно п. 7.2. Розділу Відповідальність сторін договору про внесення змін № 3 до кредитного договору, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3433 /три тисячі чотириста тридцять три/,60 грн.

13.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. відкрито зазначене виконавче провадження постановою про відкриття виконавчого провадження і на теперішній час по виконавчому провадженню ВП №67151442 проводяться заходи примусового виконання рішення, в тому числі звернено стягнення на пенсію ОСОБА_1 , вилучено транспортний засіб, накладено арешт на майно та неодноразово накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках відкритих у банківських та інших фінансових установах.

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Матвійчук Н.Є. направлена відповідна заява з проханням визначити боржниці для здійснення видаткових операцій у встановлених законом межах поточний картковий рахунок для зарахування пенсійних виплат із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Зазначену заяву приватний виконавець Матвійчук Н.Є. отримала 03 жовтня 2023 року, але станом на 10 жовтня 2023 року постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій приватним виконавцем не винесена та відповідно не направлена банку, що є порушенням положень п. 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», які є нормами прямої дії і передбачають лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки органу примусового виконання рішень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов приватний виконавець зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Отже, отримавши 03.10.20223 заяву ОСОБА_1 про визначення рахунку для видаткових операцій, приватний виконавець Матвійчук Н.Є. була зобов`язана не пізніше 05.10.2023 винести відповідну постанову і невідкладно, тобто не пізніше 06.10.2023, направити таку постанову банку.

Таку бездіяльність приватного виконавця Матвійчук Н.Є. ОСОБА_1 вважає неправомірною і такою, що порушує її процесуальні права, як сторони у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, скаржниця просила:

1.Бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни щодо винесення постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій по виконавчому провадженні ВП №67151442 визнати неправомірними.

2. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталію Євгеніївну винести постанову про визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

3.На час розгляду судом даної скарги зупинити проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП № 67151442.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 08 листопада 2023 року скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Спліт" задоволена частково.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, яка полягає у не здійсненні дій щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про винесення постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталію Євгеніївну розглянути по суті заявлених вимог заяву ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №67151442 про визначення їй поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є., посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, просить її скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її скарги на бездіяльність приватного виконавця Матвійчук Н.Є в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що 03.10.2023 приватним виконавцем було отримано заяву боржника ОСОБА_1 про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, на яку 06.10.2023 рекомендованим поштовим відправленням №433 приватним виконавцем на адресу скаржника була направлена відповідь від 05.10.2023 №5054 на заяву від 29.09.2023, яку боржником, станом на дату подання скарги та відкриття судового провадження не було отримано. Приватний виконавець направила суду клопотання про зупинення провадження у справі до отримання скаржником зазначеного рекомендованого поштового відправлення або його повернення відправнику. Відповідно до трекномеру поштове відправлення №433 не було вручено адресату та 10.11.2023 повернуто за зворотною адресою у зв`язку з тим, що адресат відсутній за зазначеною адресою. 23.10.2023 суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання через відсутність у ЦПК України такої підстави для зупинення провадження.

Скаржник наголошує на тому, що боржниця звернулася до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця передчасно, не отримавши відповіді на свою заяву, не ознайомившись з нею та не вчинивши певних дій, які вимагаються від боржника.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог скаржника та ухвалив рішення, про яке боржниця не просила і яке є завідомо таким, що не можна виконати, так як приватним виконавцем вже розглянута заява боржника і надана відповідь на заяву, і іншої відповіді надати неможливо, та як попередню відповідь боржником не отримано, і не виконано певних дій, які від нього вимагались для розгляду заяви по суті.

Вказує, що з часу відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем шість разів здійснено виклик боржника з`явитися до виконавця, на жоден виклик боржник не з`явилася, про причини неявки не повідомила, витребувані документи не надала, про зміну адреси не повідомила, чим порушила п.5 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник вважає висновок суду першої інстанції про визнання бездіяльності приватного виконавця передчасним, оскільки судом не встановлено достовірно, що на кошти боржника дійсно накладено арешт АТ «Ощадбанком» та не досліджено докази здійснення боржником видаткових операцій по рахунку боржника.

Звертає увагу на те, що рішення суду залишається невиконаним десять років, що є умисним ухиленням боржника від виконання судового рішення. Боржник намагається постійно уникнути виконання судового рішення, шляхом створення перешкод та зловживань правами щодо оскарження дій стягувача та виконавця.

09.04.2024 через підсистему «Електронний суд» від приватного виконавця Матвійчук Н.Є. надійшла заява про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н.Є. підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її скарги, з огляду на таке.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни перебуває виконавче провадження (ВП №67151442) по примусовому виконанню дубліката виконавчого листа №0512/3010/2012 виданого Дзержинським міським судом Донецької області 30.08.2021 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства ВТБ Банк заборгованості за договором кредиту №2.140/08 СК від 06.06.2008 року у розмірі 221355 /двісті двадцять одна тисяча триста п`ятдесят п`ять/, 63 доларів США, що за курсом НБК на дату розрахунку становить 1769295 /один мільйон сімсот шістдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять/, 55 грн., комісію за обслуговування кредиту в розмірі 154206 /сто п`ятдесят чотири тисячі двісті шість/, 87 грн, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, 3% річних від суми прострочки в розмірі 18566 /вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість /, 17 грн та 46380 /сорок шість тисяч триста вісімдесят/, 57 грн. згідно п. 7.2. Розділу Відповідальність сторін договору про внесення змін № 3 до кредитного договору, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3433 /три тисячі чотириста тридцять три/,60 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки від 11.10.2023 по виконавчому провадженню №67151442:

13.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. відкрито зазначене виконавче провадження постановою про відкриття виконавчого провадження.

13.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

13.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

15.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів боржника.

16.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів боржника.

18.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт майна боржника (рухомого і нерухомого).

20.10.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства, установи, організації.

21.12.2021 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про арешт коштів боржника.

14.01.2022 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження (ч.1 ст.38).

10.06.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

10.06.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження.

29.07.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження.

01.08.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника.

03.08.2023 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника.

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Матвійчук Н.Є. направлено заяву з проханням визначити боржниці для здійснення видаткових операцій у встановлених законом межах поточний картковий рахунок для зарахування пенсійних виплат із зазначенням всіх необхідних реквізитів, що підтверджується копією відповідної заяви, яка наявна в матеріалах справи.

Зазначену заяву приватний виконавець Матвійчук Н.Є. отримала 03 жовтня 2023 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної пошти ОСОБА_4 №782 на відповідній заяві, копія якої міститься в матеріалах справи.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заява від 29.09.2023 ОСОБА_1 не була розглянута приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. по суті заявленого питання боржником, а саме про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, так як відповідь на заяву від 05.10.2023 не містить рішення приватного виконавця у виді постанови, або про задоволення, або про відмову в задоволенні заяви боржника в порядку п.10-2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи ОСОБА_1 в частині задоволення скарги про зобов`язання приватного виконавця винести постанову про визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення цього питання є повноваженням приватного виконавця, передбаченим Законами України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження», а також іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень, тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами приватного виконавця, викладеними в апеляційній скарзі щодо передчасності визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця за заявою ОСОБА_1 від 29.09.2023, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Статтею 129 Конституції України визначені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом частини 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ: фізичні особи боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

Відповідно до змін, які були внесені до розділу ХІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 боржник може звернутись до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, яким винесена постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, із заявою про визначення іншого рахунку в банку для здійснення видаткових операцій, ніж той, що зазначений у цій постанові. За результатами розгляду заяви виконавець виносить повідомлення про припинення дії постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій та постанову про визначення іншого поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Дія зазначеної постанови починається з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона винесена, про що зазначається у цій постанові. Наведені зміни законодавства дають підстави вважати, що законодавцем було повністю врегульовано питання гарантованої можливості боржнику мати можливість користуватись частиною коштів, які він отримує як пенсію.

Тобто, для визначення поточного рахунку фізичної особи боржнику потрібно зробити певні дії та сплатити кошти, але ці вимоги приватного виконавця прямо суперечать пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», що є нормами прямої дії і передбачають лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки органу примусового виконання рішень.

Так, відповідно до Роз`яснення Міністерства юстиції щодо деяких питань визначення рахунку від 26 травня 2023 року, для визначення такого поточного рахунку у банку державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи боржника, повинен винести постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови, надіслати її до банку. Це є імперативною нормою, яка виражається в категоричних розпорядженнях держави чітко позначених діях й не допускають ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів. Тобто, внесеними змінами в законодавстві, було повністю гарантовано можливість боржнику користуватись частиною коштів в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись зі скаргою на неправомірність дій приватного виконавця Матвійчук Н.Є., скаржник заявляла про те, що приватним виконавцем не винесена постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій приватним виконавцем та відповідно не направлена банку.

Так, 29 вересня 2023 року, ОСОБА_1 на адресу приватного виконавця Матвійчук Н.Є. направлена відповідна заява з проханням визначити їй для здійснення видаткових операцій у встановлених законом межах поточний картковий рахунок для зарахування пенсійних виплат із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. постанова про визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій так винесена і не була. 06 жовтня 2023 року рекомендованим поштовим відправленням №433 приватним виконавцем на адресу скаржника була направлена відповідь від 05 жовтня 2023 року №5054 на заяву боржника (скаржника) від 29 вересня 2023 року, отриману 03 жовтня 2023 року за вх. №782, про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, в якій йдеться про те, що 15 жовтня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 та направлено до АТ «Ощадбанк», в тому числі на кошти на рахунку, зазначеному у заяві про визначення рахунку для здійснення видаткових операцій. Приватним виконавцем було встановлено, що всупереч діючому законодавству боржником здійснювались видаткові операції з зазначеного рахунку, в тому числі з коштів, які сплачувались йому як орендна плата. Тому у приватного виконавця немає впевненості в тому, що кошти на зазначеному боржником банківському рахунку є арештованими. Крім того, винесення постанови та направлення її до банківської установи потребує коштів додаткових витрат на папір, друк, поштовий конверт, поштову марку. У приватного виконавця відсутні кошти на витрати виконавчого провадження, авансування витрат на відповідні цілі стягувачем не проводилось.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява про визначення ОСОБА_1 поточного рахунку для здійснення видаткових операцій неправомірно не була задоволена приватним виконавцем, що, в свою чергу, порушує її процесуальні права, як сторони у виконавчому провадженні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України,Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 08 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 30 квітня 2024 року

Головуючий:

Судді: