УХВАЛА

31 травня 2024 року

м. Київ

справа № 639/2634/20

провадження № 61-4531ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визначення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод

у користуванні будинком, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова Ірина Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право

на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні будинком та вселення.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом

до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова І. В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 06 липня 2019 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І. В. за реєстровим № 1-49

у спадковій справі № 204/2019.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року скасовано

та постановлено нове.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визначено порядок користування будинком за адресою:

АДРЕСА_1 наступним чином: виділено у користування ОСОБА_2 житлові кімнати літ. 1-6 пл. 17,7 кв. м, літ. 1-7 пл. 8,2 кв. м; виділити у користування ОСОБА_1 житлові кімнати літ 1-4 пл. 10,1 кв. м, 1-5 пл. 16,2 кв. м. Коридори літ. 1-3 пл. 4,5 кв. м.; коридор літ. 1-10 кв. м 2,9; веранду літ. 1-1 пл. 13.1 кв. м; кухню літ. 1-2 пл. 8,9 кв. м; коридор ванну літ. 1-8 пл. 8,9 кв. м та вбиральню

літ. 1-9 пл. 1,3 кв. м залишено в загальному користуванні. Надвірні будівлі: льох

літ. «В», гараж літ. «Е», оглядова яма літ. «е»; льох літ. «К»; літній душ літ. «Л»,

яму вигрібну № 4, огорожу № 1, 2, 3, вимощення № 1 залишено в загальному користуванні обох співвласників будинку.

Усунено перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належній їй частині будинку шляхом вселення у кімнати літ. 1-6 пл. 17,7 кв. м, літ. 1-7 пл. 8,2 кв. м

на АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 ключі від будинку.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Виключено із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого

ОСОБА_2 06 липня 2019 року державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленковою І. В. за реєстровим № 1-49

у спадковій справі № 204/2019, дані щодо визнання за спадкоємицею права власності на господарські будівлі та споруди, які на даний час є самочинними,

а саме: вбиральню літ. «О», навіс літ. «М».

25 березня 2024 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у цій справі, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року і залишити

в силі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено

без руху та запропоновано заявнику надіслати на адресу суду докази

на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та докази доплати судового збору за подачу касаційної скарги в розмірі

5 044,80 грн.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2024 року

ОСОБА_1 надіслав матеріали на усунення недоліків.

Таким чином, недоліки касаційної скарги заявником усунені.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку

на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року заявник отримав 09 березня 2024 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги документами. Касаційна скарга здана до поштового відділення 25 квітня 2024 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки касаційна подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви

чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення

від такого висновку.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу

№ 639/2634/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні будинком, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова Ірина Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська