Справа № 132/2365/23
Провадження № 2/132/79/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" березня 2024 р. місто Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка в режимі відеоконференції з представником відповідача ОСОБА_1 -адвокатом Вдовцовим С.П. за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить: здійснити поділ майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 ; припинити право спільної сумісної власності майна подружжя, що зареєстроване за ОСОБА_1 на: автомобіль CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; - автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 ; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем ОСОБА_1 з 22.12.2015 перебувала у зареєстрованому у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області шлюбі. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 06.12.2022 у справі № 132/2412/22, яке набрало законної сили 05.01.2023, шлюб між нею та ОСОБА_1 розірвано. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій встановлено діагноз: розлад аутистичного спектру. Дочка проживає разом з нею в АДРЕСА_1 . В шлюбі вона разом з відповідачем придбали транспортні засоби, а саме: автомобіль марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 . Транспортні засоби зареєстровані за відповідачем. Вартість автомобіля марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 становить 199307,00 грн; вартість автомобіля марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 становить 115191,00 грн. З метою реабілітації дочки, а саме відвідування індивідуальних занять з АВА терапії, сенсорної інтеграції, логопедичних занять у центрі соціалізації дитини «Фламінго» у м. Вінниця, вона використовує транспортний засіб марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 . Транспортні засоби є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та має ділитися між подружжям в натурі. Проте, вона не може домовитися з відповідачем про порядок поділу майна. За вказаних підстав звернулася до суду з даним позовом.

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник-адвокат Ковальов В.О., кожен зокрема, позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Крім того, представник позивача просив призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу в порядку ст. 246 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат Вдовцов С.П. позовні вимоги не визнав. Не заперечував факт придбання транспортних засобів сторонами в шлюбі, проте не є спільним сумісним майном, так як придбане за кошти відповідача.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він займається садівництвом і йому необхідно було для перевезення вантажів придбати автомобіль. Приблизно у вересні 2021 року в мережі Інтернет на одному із сайтів він вибрав автомобіль «Форд Транзит» та зателефонував продавцеві. Згодом він зустрівся із чоловіком на прізвище ОСОБА_6 , який продавав автомобіль. Після цього його знайомий оглянув автомобіль та сказав, що він у задовільному стані. Коли він ознайомився з техпаспортом на автомобіль, то з`ясувалося, що власником являється ОСОБА_7 , а автомобіль продає його дружина. Потім він зателефонував до власника автомобіля В`язового, який повідомив, що він знаходиться за кордоном і не заперечує щодо продажу автомобіля. Після цього він придбав вищевказаний автомобіль за 83 тисячі гривень, які передав ОСОБА_8 та забрав техпаспорт на автомобіль. Через деякий час в автомобілі «застукав» мотор і він його ремонтував. А влітку 2023 року його зупинили працівники поліції, які повідомили йому, що автомобіль у розшуку за несплату аліментів його власником.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що приблизно в 2018 році він познайомився з ОСОБА_10 , який займався продажем електротехніки з Європи. В`язовий його запитав чи не потрібно йому автомобіль «Форд Транзит», який він продає. Він погодився купити даний автомобіль. Після чого ОСОБА_11 зателефонував своїй дружині, яка приїхала автомобілем «Шкода» та якій він передав частину грошей у гривнях за автомобіль, які вона перерахувала та поїхала. Іншу частину грошей за придбання автомобіля він мав повернути пізніше. Через деякий час він поїхав у Польщу на роботу, звідки перерахував частину грошей за автомобіль. А коли повернувся з Польщі, то уже остаточно розрахувався за автомобіль, передавши кошти ОСОБА_2 у неї вдома. В загальній сумі він заплатив за автомобіль 2,5 тис. доларів США. Будь-яку розписку від В`язових не брав.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, оцінивши кожен з наявних у матеріалах справи доказ на предмет належності, допустимості та достовірності, а усі докази разом на предмет їх достатності в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до такого висновку.

Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 22.12.2015 перебували в зареєстрованому у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області шлюбі. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 06.12.2022 у справі № 132/2412/22, яке набрало законної сили 05.01.2023, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 , виданого 08.01.2019 Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. В шлюбі сторони придбали транспортні засоби, а саме: автомобіль марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ; автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 . Транспортні засоби зареєстровані за відповідачем. Ринкова вартість автомобіля марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 становить 199307,00 грн; ринкова вартість автомобіля марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 становить 115191,00 грн. Зазначені обставини визнаються учасниками справи, тому не підлягають доказуванню, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Дочка сторін- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 775 від 02.08.2023, виданої виконкомом Калинівської міської ради. Відповідно до виписки ТОВ «Інномед-Пологовий будинок» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз:розлад аутистичного спектру, порушення комунікації 2 рівень, порушення поведінки 2 рівень без інтелектуальної недостатності. Рекомендовано: проходження стандартизованого тестування (ADOS); планова консультація дитячим психіатром; робота з дефектологом, АВА терапевтом; розглянути питання інклюзивної освіти; ознайомлення з матеріалами сайту фонду «Вихід», лекціями ОСОБА_12 . Відповідно до консультативного заключення ФОП ОСОБА_13 . ОСОБА_3 станом на 10.04.2021 має клінічний діагноз: основнийF84.8, супутній- F90.1 та потребує реабілітації по АВА. Згідно з консультативним висновком ТОВ «Аксіс-К» від 25.09.2021 ОСОБА_3 встановлено діагноз: РАС (аутичні прояви), дисфункція сенсорної інтеграції зміщеного типу. Відповідно до довідки Центру Соціалізації Дитини «Фламінго» м. Вінниця від 25.07.2023 за № 17 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , дійсно відвідує у Центрі Соціалізації Дитини «Фламінго» індивідуальні заняття з АВА терапії, сенсорної інтеграції та логопедичні заняття з 05.07.2020 року по теперішній час.

Відповідно до довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ю.А.Морозовою заборгованість ОСОБА_1 за аліментами на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 20.07.2023 становить 17640,68 грн.

Мотиви, з яких виходить суд.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (стаття 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) вказано, що «коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 456/828/17 (провадження № 61-252св17) зроблено висновок, що: «статтею 70 СК України передбачено два випадки, коли суд має право відступити від начал рівності часток подружжя у праві спільної власності. По-перше, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя у спільній сумісній власності подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. По-друге, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Обов`язок щодо доведення обставин, які б вказували на наявність підстав, передбачених частинами другою, третьою статті 70 СК України, у такому випадку покладається на особу, яка ініціює питання про збільшення частки у спільному сумісному майні подружжя.

Надані позивачем суду докази вказують, що відповідач не виконує, починаючи з 11.10.2022 рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно її віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 11.10.2022, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на момент звернення до суду з цим позовом становила 17640 грн. Крім того, надані позивачем докази свідчать про те, що малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю, має ряд захворювань та потребує постійної реабілітації у м. Вінниця, що територіально віддалено від місця проживання /реєстрації матері та дитини.

Сторона відповідача не надала жодного доказу на спростування доводів позивача щодо виконання свого обов`язку по утриманню малолітньої дитини та відсутності потреби в реабілітації малолітньої дочки у реабілітаційних закладах м. Вінниці.

Крім того, стороною відповідача в судовому засіданні не спростовано ту обставину, що майно набуте у період шлюбу з позивачем ОСОБА_2 , є спільним сумісним майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) вказано, що презумпцію спільності майна подружжя спростовує той із подружжя, який заперечує, що майно набуте у період шлюбу, є спільним сумісним майном.

З огляду на зазначене, а також з урахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає разом з матір`ю, суд застосовуючи наведені норми Сімейного кодексу України дійшов висновку про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя та визнання за позивачем права власності на автомобіль марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип летковий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із п.п.1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України і у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати професійної правничої допомоги та витрати, пов`язані з вчиненням інших прцесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Врахувавши вищевикладене, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3681,80 грн, з яких:3145 грн судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви; 536,80 грн судові витрати за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України регламентовано, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи зроблену представником позивача ОСОБА_2 -адвокатом Ковальовим В.О. заяву, питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу слід вирішувати у порядку, передбаченому ч.8 ст.141, п.5 ч.7 ст. 265, п.2 ч.1, ч.3 ст.270 ЦПК України ЦПК України, у разі подання відповідних доказів про оплату правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Тому, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу року та запропонувати представнику позивача ОСОБА_2 -адвокату Ковальову В.О. подати докази щодо розміру понесених ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в строк до 25.03.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 65, 70, 71 СК України, ст. 368 ЦК України, ст.ст.133, 141, 246, 259, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Здійснити поділ майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 .

Припинити право спільної сумісної власності майна подружжя, що зареєстроване за ОСОБА_1 на:

автомобіль CITROEN, модель С 4 PICASSO, тип легковий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_2 , 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

- автобіль марки FORD, модель TRANSIT, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3681,80 грн.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 11 год. 00 хв. 9 квітня 2024 року та запропонувати представнику позивача ОСОБА_2 -адвокату Ковальову Вадиму Олеговичу подати докази щодо розміру понесених позивачем ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в строк до 25.03.2024.

Повний текст судового рішення складено 29.03.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя