Номер провадження 2-о/404/338/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця - ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , зареєстрованого 13.09.1997 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану, НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 293 ЦПКУкраїни, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (частина третя статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частини третя стаття 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Пунктом 2 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, всупереч вищевказаних вимог, у заяві не зазначено другого заявника - ОСОБА_2 дати народження заявника, його місце проживання, номер і серію паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності.

Крім того, заявниця подала до суду заяву(шаблон), який не повністю заповнений, тобто відсутні прізвище, імя та по батькові дитини, дата її народження, яким відділом здійснена реєстрація шлюбу, номер актового запису, тощо.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України).

В поданій заяві взагалі відсутній виклад обставин, на які повинен посилатись заявник.

Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 Сімейного кодексу України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Натомість, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені заявника ОСОБА_1 , тобто взаємна згоди подружжя щодо розірвання шлюбу відсутня. Відомостей щодо наявності або відсутності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, заява також не містить, що є порушенням вимог статті 109 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), має містити докази наявності у подружжя неповнолітніх дітей та у разі відсутності у подружжя неповнолітніх дітей, в заяві повинно бути зазначено, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина четверта статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Проте, всупереч вищевказаних вимог у заяві відсутні заінтересовані особи.

Керуючись статтями 175, 177, 183, 185, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху.

Надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для подання заяви з додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: обґрунтувати звернення до суду про розірвання шлюбу саме за заявою подружжя, подати спільну заяву подружжя у порядку статті 109 Сімейного кодексу України, зазначити про наявність або відсутність у подружжя неповнолітніх дітей, у разі наявності неповнолітніх дітей до заяви додати письмовий договір проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, подати нотаріально засвідчений договір подружжя про розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, зазначити в заяві заінтересовану особу, викласти прохальну частину заяви відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України з врахуванням роз`яснень мотивувальної частини даної ухвали.

В разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко