РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 15.01.2024 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що в будинку АДРЕСА_1 проживала її рідна тітка ОСОБА_4 , котра перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У ОСОБА_4 була дочка ОСОБА_6 , яка постійно проживала разом зі своєю матір`ю й померла 20 років тому. ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 , який після її смерті залишився проживати у будинку разом зі своєю тещею. Дітей у них не було. Після смерті дружини ОСОБА_7 став проживати у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , котра після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 років тому, лишилася проживати з ОСОБА_4 .

Вказує, що її тітка ОСОБА_4 за життя склала заповіт, у якому зробила заповідальне розпорядження про те, що дві кімнати будинку АДРЕСА_1 , а саме житлові кімнати 1-6 площею 11,0 кв.м і 1-7 площею 10,0 кв.м. вона заповідає ОСОБА_3 , тобто цивільній дружині свого бувшого зятя.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла , і після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вказаний вище житловий будинок. На час відкриття спадщини після смерті тітки з нею проживала і була зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , яка успадкувала згідно заповіту частину житлового будинку, що складається з двох житлових кімнат загальною площею 21 кв.м. Відповідно, решта майна спадкується за законом, яка згідно даних технічного паспорта на будинок, складається з приміщень житлового будинку: коридор 1-1 площею 4,7 кв.м, кладова 1-2 площею 7,0 кв.м, коридор 1-3 площею 4,3 кв.м, кімната 1-4 площею 11,10 кв.м., кімната 1-5 площею 14,6 кв.м, кухня 1-8 площею 8,7 кв.м, кладова 1-9 площею 0,9 кв.м , а1 погріб під частиною будівлі, а3-ганок з господарськими будівлями та спорудами.

Крім позивачки спадкоємцем за законом є також її рідний брат, однак останні з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався і на спадщину не претендує. Інших спадкоємців за законом немає.

Зазначає, що на даний час у неї виникла необхідність оформити свої спадкові права, однак звернувшись до Володимирської державної нотаріальної контори вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 83/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з наступних приміщень: коридор 1-1 площею 4,7 кв.м.; кладова 1-2 площею 7,0 кв.м.; коридор 1-3 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-4 площею 11,10 кв.м.; кімната 1-5 площею 14,6 кв.м.; кухня 1-8 площею 8,7 кв.м, кладова 1-9 площею 0,9 кв.м , а1 -погріб під частиною будівлі; а3-ганок, з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 29.01.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.04.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовіні вимоги підтримала, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 у судове засідання також не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності. У розгляді даної справи покладаються на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК україни учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Згідно ч.3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла тітка позивачки ОСОБА_4 . Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про її одруження № 4 від 19.12.2023 та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , актовий запис №380; копією свідоцтва про народження батька позивачки ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 ; копією свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_11 серії НОМЕР_4 та копією свідоцтва про її одруження серії НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі з житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Наявність у спадкодавця права власності на вказане нерухоме майно підтверджується копією реєстраційного посвідчення виданого 06 листопада 1990 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, а також листом КП «Волиньпроект» від 08.11.2023 року №883.

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, який складений та посвідчений 23.04.2021 приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Гордійчуком Б.І., зареєстрований в реєстрі за № 967, в якому вона на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що частку належного їй на праві приватної власності житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: житлові кімнати 1-6 площею 11,0 кв.м і 1-7 площею 10,0 кв.м. вона заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інша частина вказаного будинку, що не охоплена заповітом складається з наступних приміщень: коридор 1-1 площею 4,7 кв.м.; кладова 1-2 площею 7,0 кв.м.; коридор 1-3 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-4 площею 11,10 кв.м.; кімната 1-5 площею 14,6 кв.м.; кухня 1-8 площею 8,7 кв.м, кладова 1-9 площею 0,9 кв.м , а1 -погріб під частиною будівлі; а3-ганок, з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до даних Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 08.11.2023 частка кімнат 1-6 площею 11,0 кв.м і 1-7 площею 10,0 кв.м. становить 17/100 частки будинковолодіння. Відповідно не охоплена заповітом частка становить 83/100 частки будинковолодіння.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.1266,1268 ЦК України є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки її батько, рідний брат ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до відкриття спадщини, та вважається такою що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , оскільки звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк.

Відповідач ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , також прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Відповідач ОСОБА_2 , рідний брат позивача, не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а тому відповідно до ст.1272 ЦК України, є таким, що не прийняв спадщину.

Наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлена.

Вказані вище обставини підтверджуються копією спадкової справи №472/2021, заведеної 06.12.2021 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

13.12.2023 позивач звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на 83/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, згідно листа державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 13.12.2023 року №1382/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вона не надала оригінал правовстановлюючого документу на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування прав та обов`язків померлої ОСОБА_4 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за законом після смерті тітки права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 83/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з наступних приміщень: коридор 1-1 площею 4,7 кв.м.; кладова 1-2 площею 7,0 кв.м.; коридор 1-3 площею 4,3 кв.м.; кімната 1-4 площею 11,10 кв.м.; кімната 1-5 площею 14,6 кв.м.; кухня 1-8 площею 8,7 кв.м, кладова 1-9 площею 0,9 кв.м , а1 -погріб під частиною будівлі; а3-ганок, з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду буде виготовлено 29.04.2024.

Головуючий А.М. Лутай