Справа № 129/526/24
Провадження по справі № 2/129/484/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без учасників справи та їх представників в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних позовних вимог: Гайсинська міська рада, ОСОБА_3 , про переведення прав та обов`язків забудовника житлового будинку, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки за законом першої черги,

Встановив:

08.02.2024 р. до суду подано цей позов, в якому позивач просить:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права і обов`язки забудовника щодо незакінченого будівництвом житлового будинку, відсоток готовності 100%, який розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом 1 черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,2800 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташоване за вказаною адресою, земельної ділянки площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:001:0231, що розташоване на території Кіблицької сільської Ради Гайсинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 26 червня 1993 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , в шлюбі у них народились діти: донька ОСОБА_5 та син ОСОБА_2 . У зазначеному шлюбі вона та її чоловік ОСОБА_4 за спільні кошти та власною працею в 1996 році розпочали будівництво житлового будинку площею 62,60 м.кв., а також прибудову а, ганок а1, господарська будівля Б, погріб Б/під, протягом 1997-1999рр. веранду б, сарай 61,62, убиральню В, колодязь №1, огорожа № 2-3, які фактично належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , який з дозволу виконкому та виділеній Кіблицькою сільською радою Гайсинського району Вінницької області земельній ділянці площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарський та інших споруд разом з нею спорудили зазначену нерухомість і кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку і господарських споруд, з того часу відкрито володіли та правомірно користувалися ним, остаточно закінчили будівництво житлового будинку в 1996 році, але не здійснили його технічної інвентаризації відповідно до інструкції «Про порядок затвердження технічної інвентаризації житлового фонду» та державної реєстрації відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах та селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року державна реєстрація в селах не проводилась. Відповідно до довідки комунального підприємства Гайсинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації за № 171 за 2023 рік право власності на зазначену нерухомість за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 станом на 01.01.2021 року не зареєстровано. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , внаслідок його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,40000 гектарів, кадастровий номер :02:001:0231, що розташована на території Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області та належить померлому на підставі і для ведення особистого селянського господарства витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,2800 га для ведення особистого підсобного господарства та іншого майна, яке за життя належало покійному, зокрема, недобудований житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Спадкоємцями цієї спадщини є позивач та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , останні від спадщини відмовились. ОСОБА_4 за життя не ввів житловий будинок та інші господарські споруди по АДРЕСА_1 в експлуатацію, не провів державної реєстрації тобто юридично не набув на нерухомість права власності в зв`язку зі смертю. З метою доведення будівництва житлового будинку та інших господарських споруд по АДРЕСА_1 до завершення та введення в експлуатацію, проведення державної реєстрації ОСОБА_1 як спадкоємець розпочала оформлення необхідних документів, однак закінчити оформлення документів не має змоги, оскільки не являється забудовником даного житлового будинку за вказаною адресою.

Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути без неї, вимоги задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги визнав повністю та безумовно, справу просив розглянути без нього.

Треті особи представник Гайсинської міської ради та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, письмово вимоги визнали повністю та безумовно, справу просили розглянути без них.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , актовий запис про смерть №2 від 13.01.2020року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 13.01.2020 року Виконавчим комітетом Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Позивач перебувала з покійним ОСОБА_4 , у шлюбі, який було зареєстровано 26.06.1993 року, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видане 26.06.1993 року Кіблицькою сільською радою Гайсинського району.

Звітом про експерту грошову оцінку земельної ділянки.

Довідкою Кіблицького старостинського округу від 30.05.2023р. № 295, відповідно до якої після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 0,4000га, кадастровий номер :02:001:0231, що розташована на території Кіблицької сільської ради, спадкоємцями спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 від 25.10.2023р.

Витягом з реєстру щодо інформації про технічну інвентаризацію з КП «Гайсинське МБТІ» № 171 від 25.10.2023р.

Випискою з погосподарської книги, виданою Кіблицьким старостинським округом №620 від 31.10.2023р. про склад двору.

Звітом про незалежну оцінку житлового будинку з господарськими

будівлями АДРЕСА_1 .

Довідкою № 01-11-1380 від 19.12.2023 р. архівного відділу Гайсинської РДА інформація стосовно земельної ділянки площею 0,2500 та 0,2800 га на ОСОБА_4 .

Архівним витягом № 01-11-1011 від 25.08.2020 р. стосовно земельної

ділянки площею 0,4000 га.

Розпорядження №236 від 08 червня 2006 р. Гайсинської РДА «Про

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у

власність для ведення особистого сільського господарства та видачу державних

актів.

Витягом з державного земельного кадастру :02:001-0231

земельної ділянки площею 0,4000 га.

Копією будівельного паспорта № НОМЕР_4 від 22.06.1995 p.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка в силу ст.1268 ЦК України.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, що померла до її спадкоємців, а ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме земельна ділянка 0,25га для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка 0,28 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 , земельна ділянка 0,4000 га, кадастровий номер :02:001:0231 для ведення особистого селянського господарства, за межами с. Мелешків, право власності не отримав зв`язку зі смертю.

Проте, скористатись своїм правом на спадщину позивач не може, оскільки за життя спадкодавцем було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельних ділянок.

Рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок».

Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

За статтею 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України)».

Згідно з п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

У відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За ч.1 і ч.2 ст.33 1 ЦК України, ч.1 ст.182 ЦК України, відповідно до яких право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності.

Ст.1218 ЦК України, згідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування у разі смерті забудовника, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини, законом передбачений порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

З огляду на вищевказані норми вважаю, що за позивачем має бути визнано переведення прав та обов`язків забудовника житлового будинку, та визнано право на завершення приватизації земельної ділянки за законом першої черги в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права і обов`язки забудовника щодо незакінченого будівництвом житлового будинку, відсоток готовності 100%, який розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом 1 черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,2800 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташоване за вказаною адресою, земельної ділянки площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:001:0231, що розташоване на території Кіблицької сільської Ради Гайсинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: