ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8851/24 Справа № 208/9782/23 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року

ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/803/8851/24 Справа № 208/9782/24 Суддя у 1-й інстанції Похваліта С. М.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової Ірини Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради, про визнання незаконною постанови приватного нотаріуса та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира під АДРЕСА_1 .

04 лютого 2022 року позивач звернулась до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І. В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї сестри, ОСОБА_2 .

На підставі вищезазначеної заяви, нотаріусом була заведена Спадкова справа за №12/2022 після померлої ОСОБА_2 .

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І. В. з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 .

Однак, їй було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023 р., в якій значиться наступне: «За даними Спадкового реєстру ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений Кир`як Світланою Анатоліївною, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 26 липня 2006 року, зареєстрований в реєстрі №2738, на ім`я юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсіонерів.

20 червня 2022 року по даній спадковій справі була подана заява про прийняття спадщини за заповітом представником Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради як правонаступника Заводського районного територіального центру соцобслуговування пенсіонерів, однак оригінал заповіту не був поданий».

У зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023р. приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковою І. В. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_1 зазначає, що вважає що нотаріальна дія Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І. В. була вчинена неправомірно, постанова від 21.03.2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 має бути визнана незаконною та скасована.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-

підприємців та громадських формувань юридична особа, на ім`я якої наявний заповіт, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсіонерів припинена 30 вересня 2021 року в результаті її реорганізації. ЇЇ правонаступником є Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради.

Тобто, юридична особа, на ім`я якої наявний заповіт, припинена до смерті спадкодавця.

Законом не встановлено та не передбачено правонаступництво юридичної особи в спадкових відносинах. Таким чином Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради не є спадкоємцем за заповітом щодо майна ОСОБА_2 , а тому вступають в дію норми закону про спадкування за законом.

Просив скасувати постанову приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І. В. від 21.03.2023 року про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам позовних вимог.

Зазначає, що судом не було взято до уваги, що юридична особа, на ім`я якої складений заповіт припинена, і припинена ще до смерті спадкодавці. Але ж не було взято до уваги, що у зв`язку з припиненням юридичної особи, припиняється і правоздатність юридичної особи, тобто припиняється здатність юридичної особи мати цивільні права і обов`язки.

За законом не встановлено та не передбачено правонаступництво юридичної особи в спадкових відносинах. Таким чином КЗ «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради не є спадкоємцем за заповітом щодо майна ОСОБА_2 , а тому вступають в дію норми закону про спадкування за законом.

Вважає, що вона є спадкоємицею за законом другої черги спадкування, а постанова приватного нотаріуса є незаконною і має бути скасована. Судом було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, не встановлено обставини, які були доведенні належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкова Ірина Володимирівна просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що 21 березня 2023 року до неї звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 як спадкоємиці другої черги за законом, на яку їй було надано мотивовану відмову у вчиненні такої дії у зв`язку з певними обставинами, а саме: наявність заповіту на іншу особу (однак оригінал заповіту до нотаріуса не був поданий), відсутність документів, що посвідчують право власності на майно померлої. Зазначає, що законом не встановлено та не передбачено правонаступництво юридичної особи в спадкових відносинах, тому за загальними нормами, які регулюють спадкові правовідносини, юридична особа, на ім`я якої наявний заповіт, не може спадкувати, оскільки припинена шляхом реорганізації до смерті спадкодавця. Водночас, враховуючи принцип верховенства волі заповідача, пріоритетність спадкування за заповітом перед спадкуванням за законом, визначеною статтею 1223 ЦК України, а також те, що заповідач не повинна була відслідковувати рішення міської ради стосовно реорганізації комунальних закладів надання соціальних послуг, вбачаються певні колізії законодавства, що унеможливлюють визначення кола спадкоємців за даною спадковою справою.

В судове засідання з`явився представик ОСОБА_1 -адвокат Стрельник Н.М.. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про отримання повістки в електронному суді,рекомендовані повідомлення про вручення повісток нотаріусу та ОСОБА_1 (а.с. 150 -152).

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до

вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03 лютого 2022 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №241.

Згідно довідки №001163383, виданої 04.02.2022 року ТОВ «Абонент XXI» на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Інші особи, зареєстровані разом з померлою за однією адресою відсутні.

04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковою І.В. була заведена спадкова справа №12/2022 до майна ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_3 ..

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 після укладення шлюбу з ОСОБА_4 28 липня 2022 року, актовий запис №413, змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » .

За даними інформаційної довідки №68401196 зі Спадкового реєстру від 04.02.2022 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений Кир`як С. А., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, 26 липня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 2738, на ім`я юридичної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсіонерів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2022 року юридична особа Комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Заводського району м.Кам`янське» припинена в результаті її реорганізації 30.09.2021 року на підставі рішення Кам`янської міської ради щодо реорганізації 30.09.2021 року; юридична особа правонаступник: Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради.

Тобто, спадкування після смерті ОСОБА_2 здійснюється за заповітом.

20 червня 2022 року представником Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Кам`янської міської ради як правонаступника Заводського районного територіального центру соцобслуговування пенсіонерів подана заява про прийняття спадщини за заповітом, однак не надано оригінал заповіту.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців.

Також, судом встановлено, що в матеріалах спадкової справи №12/2022, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Вирішуючи спір, з огляду на заявлені позовні вимоги, суд правильно визначив норми матеріального законодавства.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218ЦК України визначено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті

за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Частина 2 ст. 1223 ЦК України вказує, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до статті 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спір між сторонами виник з приводу правомірності постанови приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидкової І. В. від 21.03.2023 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5( Порядок № 296/5), главою 10 розділу ІІ якого регулюється питання видачі свідоцтв про право на спадщину.

Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до підпункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить

за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників;9) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальних дій.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно п.1 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно статті 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Згідно п.п. 2.3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.

Згідно п.п. 5.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

Згідно п.п. 5.17 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України після видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом поданий спадкоємцями оригінал або дублікат заповіту (протокол про оголошення секретного заповіту) залишається у спадковій справі.

Судом встановлено, що заяву про прийняття спадщини подала рідна сестра померлої та правонаступник юридичної особи, на ім`я якої наявний заповіт; юридична особа, на ім`я якої наявний заповіт, припинена до смерті спадкодавця; оригінал чи дублікат заповіту в матеріалах спадкової справи відсутній; оригінали документів, що посвідчують право власності на майно померлої в матеріалах спадкової справи, відсутні.

Скаржник не є спадкоємцем, визначеним у заповіт, вона при наявності відповідних документів є спадкоємцем другої черги за законом, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковою І. В. правильно, з посиланням на чинне законодавство зазначені причини відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

Отже, приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Жидковою І. В. при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії було дотримано усіх вимог, встановлених ЦК України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також необхідно зазначити, що оскаржувана постанова нотаріуса не порушує спадкових прав позивача, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України, а видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена згідно з частиною одинадцятою статті 67 Закону України «Про нотаріат», а лише свідчить про законність оскаржуваної постанови приватного нотаріуса на дату її прийняття.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону "Про нотаріат" і належать до його компетенції.

Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18.

Отже, позивач не позбавлена права звернутися до суду із відповідним позовом та захистити свої права шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно чи визнання майнових прав в порядку спадкування у разі невизнання та оспорення таких прав.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційних скарг і зміни судового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Судді: