Справа № 358/603/24 Провадження № 2-о/358/62/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Романенко К.С.,

за участю секретаря Шпак К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богуслав Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту перебування на утриманні померлого чоловіка, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та факту перебування на утриманні померлого чоловіка, посилаючись на те, що з 07.04.1995 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У 2019 їй було призначено пенсію за віком. Чоловік ОСОБА_2 вийшов на пенсію за вислугу років як міліціонер 26.01.2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області з питання призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка, який отримував пенсію за вислугу років. Однак їй було відмовлено, оскільки у неї та її чоловіка були різні адреси реєстрації, у зв`язку з чим заявниці було роз`яснено, що для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника їй необхідно у судовому порядку встановити факт її перебування на утриманні померлого годувальника, ОСОБА_2 . Вказала, що вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки отримувала значно меншу за розміром пенсію ніж та, яку отримував її чоловік. Пенсія чоловіка була постійним і основним джерелом для існування їх сім`ї та задоволення першочергових життєво необхідних потреб. На даний час територія м. Гола Пристань Скадовського району Херсонської області окупована і вона не має можливості звернутися до уповноважених органів для отриманні відповідної довідки. В зв`язку з чим заявниця просить встановити факт, що вона постійного проживала однією сім`єю разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гола Пристань Скадовського району Херсонської області.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надали заяву про розгляд справи без участі представника у якій зазначили що проти заяви ОСОБА_1 заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Як передбачено ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 26 червня 2002 року, актовий запис № 30, одружилися 07.04.1995 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 26 липня 2023 року, актовий запис №1522, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті Україна, Херсонська область, Скадовський район, місто Гола Пристань.

Із рішення Управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Київській області вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до управління з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, їй було роз`яснено, що в зв`язку з тим, що в наданих нею документах відсутня довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого або рішення суду про перебування на утриманні, тому підстава для призначення їй пенсії в разі втрати годувальника відсутня.

Згідно довідки від 30.08.2023 № 3224- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання /перебування АДРЕСА_2 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 214 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті - АДРЕСА_1 .

Із довідки про доходи №2138 0715 1911 1108, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Олешківському об`єднаному управлінні ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2022 року по 31.08.2022 року складає 16 468,00 гривень.

Згідно довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_2 , ОСОБА_2 перебував на обліку у головному управлінні ПФУ в м. Києві і отримував пенсію за вислугу років по 31.12.2022 року. Сума пенсії за період: з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року складає 85 640,70 гривень.

Як зазначає заявниця у заяві, хоча вони з померлим чоловіком і були зареєстровані за різними адресами, але фактично разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, який належить матері заявниці на праві приватної власності. Вказала, що вони мали спільний бюджет, чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вони витрачали на оплату комунальних послуг, утримання будинку, придбання одягу, продуктів харчування, ліків. Пенсія чоловіка була для неї постійним та основним джерелом для існування.

Факт спільного проживання заявниці з померлим чоловіком ОСОБА_2 підтверджується заявами свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 спільно проживала з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство.

Таким чином, доводи заявниці щодо спільного проживання із заявником знайшли своє доказове підтвердження під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця отримує невелику пенсію, однак її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував значно вищу пенсію. Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів до існування та проживання сім`ї, тому у суду є всі підстави для встановлення факту перебування заявниці на утриманні свого чоловіка, оскільки фактів зворотного судом не встановлено.

Що стосується доводів заінтересованої особи по справі, якими вони заперечують проти заяви ОСОБА_1 , то судом вони не приймаються. У своєму рішенні про розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника, управління вказує, що заявницею не надано зокрема рішення суду про перебування члена сім`ї на утриманні померлого.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

За таких обставин, оскільки встановлення вищевказаних фактів має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Цюрупинськ, Херсонської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, юридична адреса: Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія буд.10, .

Головуючий: суддя К. С. Романенко