УХВАЛА

13 червня 2024 року

м. Київ

справа 607/15465/18

провадження № 61-2477ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 24 лютого 2024 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року, додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 грудня 2023 року та додаткову постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків касаційної скарги, запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, надати докази поважності причин його пропуску та сплатити судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 15 травня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: для надання належних доказів отримання копії судового рішення (конверт, довідка суду) та надати суду касаційної інстанції докази вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно вказати ціну позову.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2024 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано клопотання, що при поданні позовної заяви всупереч вимогам статті 176 ЦПК України, позивачем не вказано ціну позову та не надано доказів вартості спірного майна. На час відкриття провадження судовий збір сплачено не було. Неодноразово заявлялись клопотання про звільнення від сплати судового збору. Обов`язок визначити ціну позову та надати докази вартості спірного майна покладається на позивача. Однак позивачем клопотань про визначення вартості майна з метою дотримання вимог до позовної заяви в частині ціни позову не заявлялось. Лише 29 травня 2023 року на стадії розгляду справи по суті позивачем сплачено судовий збір в максимальному розмірі 5 286 грн, що складає 3 розміри прожиткових мінімуми доходів громадян на дату подання позову. Такий розмір судового збору був визначений позивачем на підставі частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». З урахуванням викладеного, оскільки самостійно вказати ціну позову неможливо, оскільки такий обов`язок покладався на позивача при поданні позову, вважає, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 5 286 грн *200 % = 10 572 грн.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру, які підлягають вартісній оцінці, а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як наслідок ОСОБА_1 необхідно надати суду касаційної інстанції докази вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно вказати ціну позову та визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги та доплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Крім того, надано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому зазначено, що в матеріалах справи наявна довідка про доставку електронного документу у вигляді «Постанова» від 27 грудня 2023 року одержувачу ОСОБА_4 документ доставлено 18 січня 2024 року. З вказаних відомостей підтверджуються ті обставини, які наводились представником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, яке подано раніше, а саме, що повний текст постанови надіслано для оприлюднення 17 січня 2024 року та надано загальний доступ 19 січня 2024 року. У справі наявна довідка складена відповідальною особою про доставлення на електронну адресу одержувача ІНФОРМАЦІЯ_1 документа «Судова повістка про виклик до суду» від 23 січня 2024 року. Надсилання постанови суду від 27 грудня 2023 року представнику позивача 18 січня 2024 року вказує на те, що уповноважений працівник канцелярії мав у розпорядженні цивільну справу і повинен був би направити постанову електронним листом на скриньки, які зазначались у письмових заявах. Перевіривши матеріали справи, встановлено наявність виключно одного листа з назвою документа «Судова повістка про виклик до суду», що направлено відповідальним працівником суду на адресу одержувача ІНФОРМАЦІЯ_1. Перевіривши вказану скриньку виявилось, що 23 січня 2024 року о 16 год 46 хв Тернопільським апеляційним судом направлено документ «Судова повістка про виклик до суду». Окрім цього, встановлено, що того ж дня о 16 год 22 хв на вказану електронну пошту направлено документ «Постанова» дата документа 27 грудня 2023 року. Попри те, такі відомості відсутні у справі. Особі, яка подає касаційну скаргу, не відомі причини з яких представнику позивача рішення у справі направлено 18 січня 2024 року, а представнику відповідача-наступного тижня 23 січня 2024 року. Будь-які довідки з суду отримати не надається можливим, оскільки інформація про дату отримання рішення суду відображається на заяві, яка долучається до справи. Заява про отримання копії постанови суду була подана завчасно. Отримавши повідомлення по телефону з канцелярії судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду про готовність рішення суду на видачу згідно заяви, відповідачем отримано постанову, про що свідчать відомості на ній. Вважає, що строк на касаційне оскарження у відповідача розпочався з моменту вручення копії постанови суду від 27 грудня 2023 року - з 25 січня 2024 року, що відповідає пункту 1 частині шостої статті 272 ЦПК України. На підтвердження пропуску стоку надає копію довідки про доставку електронного документу 18 січня 2024 року 23:52:46, а саме «Постанова» від 27 грудня 2023 року представнику відповідача ОСОБА_4 , копію довідки про доставку електронного документу 23 січня 2024 року 16:46:16, а саме «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» одержувачу на його електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, скрін-шот з електроної адреси на яку надійшов лист від суду апеляційної інстанції, а саме Постанова апеляційного суду від 27 грудня 2023 року, яка була доставлена на вказану електрону адресу 23 січня 2024 року.

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки особа, яка подає касаційну скаргу, не надає будь-яких належних доказів, щодо порушення апеляційним судом вимог щодо надсилання копії судового рішення (довідка суду, тощо).

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, ухвала Верховного Суду від 14 березня 2024 року не виконана, а саме не надано належних доказів не отримання копії судового рішення та не надано суду касаційної інстанції докази вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно не вказано ціну позову.

Окрім цього, у травні від представника позивача ОСОБА_4 через підсистему «Електрнний суд» надійшла заява, яка мотивована тим, що відповідач та його представник пропустив строк на усунення недолік встановленні ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2024 року, тому просить відмовити у відкритті касаційного проваджененя за його касаційною скаргою.

Згідно статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що строк для усунення недоліків касаційної скарги встановлено судом, заява про відмову у відкритті касаційного провадження задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд вбачає підстави для продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків, оскільки ухвала Верховного Суду від 28 травня 2023 року не виконана. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 15 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар