ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7117/24 Головуючий у 1-й інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/237/24 Доповідач: Воронцова Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Воронцової Л.П ,

суддів: Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по жовтень 2021 року включно у розмірі 6092 грн 08 коп.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з моменту виникнення уТовариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" права вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію пройшов строк, який перевищує позовну давність, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу

Не погоджуючись з ухвалою суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції помилково застосував загальні правила перебігу строку позовної давності без урахування змін, внесених Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", Законом України від 15.03.2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" та неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Просив скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року, матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по жовтень 2021 року включно у розмірі 6092 грн 08 коп.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" зазначає, що строк позовної давності для звернення до суду із даною заявою ним не пропущений, оскільки його продовжено на підставі Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", Закону України від 15.03.2022 року № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану".

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.ст. 253,254 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, де зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, Закон набрав чинності 02.04.2020 року, тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності 02.04.2020 цим Законом (пункт 79 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 167/1058/20).

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24:00 год. 30.06.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, тому станом на момент звернення заявником до суду триває воєнний стан.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану".

Таким чином, з огляду на те, що з 02.04.2020 року набрав чинності Закон, згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 року загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023 року, а з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на усій території України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" із даною заявою 09.05.2024 року та період нарахування останнім заборгованості з січня 2019 року по жовтень 2021 року включно, трирічний строк позовної давності щодо вимог у даній справі заявником не пропущено.

На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги, ухвалив оскаржене судове рішення із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене апеляційна скарга ТОВ "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" підлягає задоволенню, ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374,379, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія"на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 10 травня 2024 року скасувати, справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: О.В. Кутурланова

В.В. Майданік