Провадження № 22-ц/812/1833/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2024 року м. Миколаїв

справа № 490/11127/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Сторчаком Миколою Анатолійовичем,

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 18 жовтня 2024 року суддею Шолох Л.М. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу.

Позивач зазначав, що 17 квітня 2018 року уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 504. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мербельї, Малага, Королівство Іспанія.

Посилаючись на те, що під час сумісного проживання між ними з дружиною виникали непорозуміння, що були викликані різними поглядами на життя та ведення господарства, в результаті яких вони втратили почуття взаємоповаги та любові, та зазначаючи про фактичне припинення шлюбних відносин, позивач просив про розірвання шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що вона вагітна тому розірвання шлюбу за таких обставин є неможливим.

Позивач ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Гордашко О.В. просив у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на фальсифікацію, через неналежне оформлення висновку амбулаторного огляду, яке нібито підтверджує вагітність відповідачки ОСОБА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду від 16 липня 2024 року у відповідачки ОСОБА_1 витребувано довідку щодо вагітності.

18 жовтня 2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 про закриття провадження у справі з тих підстав, що 24 червня 2024 року Судом з питань насильства стосовно жінок № 1 м. Марбелья прийнято до провадження позов про розірвання шлюбу, поданий в інтересах ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2024 року позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю втрати між подружжям почуття довіри та взаємоповаги, відсутністю підстав для примирення. Також суд врахував, що відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду Іспанії з позовними вимогами про розірвання шлюбу, що також вказує на небажання збереження сім`ї.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Сторчака М.А., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким залишити позовні вимоги без розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована порушенням правил підсудності справи, оскільки сторони є громадянами України, які мають постійне місце проживання в іншій країні Іспанії. На підтвердження цього вказує довідка про спільне проживання за адресою: АДРЕСА_1 , нижній поверх, № НОМЕР_1 в Марбельї, малага, Іспанія, що видана відділом обслуговування населення та статистики, секретаріату служби підтримки муніципальної ради м. Марбелья, від 15 лютого 2023 року.

За правилами частини першої статті 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, визначаються суддею Верховного Суду, визначеному у порядку статті 33 ЦПК України.

Крім цього, за правилами пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України у разі перебування у провадженні іншого суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд має залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, у зв`язку з перебуванням у Суді з питань насильства стосовно жінок № 1 м. Марбелья позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, Центральний районний суд м. Миколаєва безпідставно ухвалив рішення у справі.

Узагальнені доводи інших учасників

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат Михайлов Г.В. подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, посилаючись на те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

2.Мотивувальна частина

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що з 17 квітня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 504.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мербельї, Малага, Королівство Іспанія.

Між подружжям втрачено почуття довіри та взаємоповаги, бажання зберегти сім`ю відсутнє, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін.

Відповідачка у цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду Іспанії з позовними вимогами про розірвання шлюбу, що також вказує на небажання збереження сім`ї.

Позиція апеляційного суду

Частиною першою статті 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

За змістом зазначених положень підсудність справ про розірвання шлюбу за участю громадян України визначається ухвалою судді Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

При дослідженні матеріалів цивільної справи, встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є громадянкою України, яка з 25 листопада 2004 року зареєстрована по АДРЕСА_2 , України.

Зазначена інформація підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру та витягом з реєстру територіальної громади м. Миколаєва (а.с. 24, 31).

На підтвердження факту проживання відповідачки ОСОБА_1 надано довідку про спільне проживання, нібито видану муніципальною радою м. Марбелья від 15 лютого 2023 року.

Проте, колегія суддів не може вважати цю довідку належним та допустимим доказом, оскільки згідно штампу перекладача Зірчик А.С., переклад виконано 27 грудня 2023 року. Однак завірена довідка адвокатом Білецьким О.П. 25 грудня 2023 року.

Отже, завірення копії довідки адвокатом раніше, ніж було виконано її переклад, не дозволяє суду при оцінці доказів у справі посилатися на довідку, як на безсумнівний доказ викладених у ній фактів.

Тобто, беззаперечних доказів того, що сторони у справі мають постійне місце проживання за межами України надані матеріали цивільної справи не містять.

Крім того апеляційний суд враховує тривалий час розгляду справи протягом якого сторони мали можливість надати зазначені докази.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням ним правил визначення підсудності справи.

Посилання апелянта на обов`язок суду закрити провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України, у зв`язку з перебуванням у провадженні іншого суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд має залишити позовну заяву без розгляду теж не заслуговує на увагу.

З матеріалів справи що переглядається, вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 до Центрального районного суду м. Миколаєва 13 листопада 2023 року.

25 грудня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Білецький О.П. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності, а у червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 до Суду з питань насильства стосовно жінок № 1 м. Марбелья.

Отже, будучи обізнаною про перебування справи про розірвання шлюбу у Центральному суді м. Миколаєва, ОСОБА_1 звернулася з аналогічним позовом до відповідного суду в Іспанії.

За приписами пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд зобов`язаний закрити провадження у справі у разі перебування у провадженні іншого суду спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернулася до Суду з питань насильства стосовно жінок № 1 м. Марбелья більше ніж через пів року після відкриття провадження у справі Центральним районним судом м. Миколаєва, цей суд не мав підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати сторін.

Проте, оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції залишається без змін, витрати відповідачки, понесені у зв`язку з розглядом справи залишаються за її рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Сторчаком Миколою Анатолійовичем залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва 18 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 13 грудня 2024 року