Справа № 390/2238/24
Провадження № 2-н/390/159/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"17" грудня 2024 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 7109,27 грн і судового збору в сумі 302,80 грн.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається з відповіді Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на запит судді про зареєстроване місце проживання боржника - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Факт постійного проживання підтвердити не можуть.

З інформації отриманої від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УППРЕ ЦПМУ ДМС України слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться.

Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржник ОСОБА_1 за параметрами «власник» інформацію не знайдено.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість за спожитий газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , однак доказів щодо права власності ОСОБА_1 на вищевказаний об`єктдо заяви не долучено.

Отже, боржник ОСОБА_1 не зареєстрована, не проживає та не є власником об`єкту, за яким виникла заборгованість, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що заявником не обґрунтовано та не надано доказів, що підтверджують пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості до ОСОБА_1 ..

Судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин, а тому враховуючи те, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.165, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 7109,27 грн і судового збору в сумі 302,80 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Квітка