Справа № 456/4696/20
Провадження № 2/456/23/2024
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою),

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача). Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7А» усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та прибудинковою територією (земельною ділянкою) житлового будинку АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу самовільно встановленої дерев`яної вбиральні та знесення самочинно побудованої будівлі, та приведення земельної ділянки на прибудинкових територіях АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 у попередній стан, стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Прибудинкова територія (земельна ділянка) житлового будинку АДРЕСА_2 межує із земельною ділянкою, яка передана у постійне користування ОСББ «Валова 7А». Керівником ОСББ «Валова 7А» є відповідач ОСОБА_2 , одночасно, ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_4 , а ОСОБА_6 - квартира АДРЕСА_5 . 09 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_2 та ОСББ «Валова 7А» на земельній ділянці по АДРЕСА_3 розпочали роботи по демонтажу цегляної дворової вбиральні, а також спорудили дерев`яну вбиральню з вигрібною ямою, яку встановлено біля стіни будинку АДРЕСА_2 . Дерев`яна вбиральня споруджена на земельній ділянці, яка відведення для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 та в безпосередній близькості вікон належної йому квартири. У зв`язку з зазначеним, він звертався до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області із скаргою на незаконні дії, на що отримав відповідь, що ознаки кримінального правопорушення відсутні, а між нами склались цивільно-правові відносини. 28 вересня 2020 року на згаданій земельній ділянці по АДРЕСА_3 відповідачем розпочато будівельні роботи, які проводяться самочинно, без будь-яких дозвільних документів. При цьому в безпосередній близькості (менше двох метрів) до вікон належної йому квартири зводиться будівля, чим порушена інсоляція кімнати, а також обмежується його доступ до стін квартири. На його вимогу щодо припинення незаконних будівельних робіт та звільнення земельної ділянки загального користування від самовільно спорудженої вбиральні та самочинного будівництва, відповідач не реагує. У відповідь на адвокатський запит представника позивача виконавчий комітет Стрийської міської ради листом від 22.09.2020 №3.17/1994 повідомив, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 , на якій проводяться роботи, з постійного користування ОСББ не вилучалася, фізичним чи юридичним особам для будівництва (реконструкції) будівель та споруд не виділялася. Будівельні роботи проводяться відповідачами з порушенням будівельних норм та правил, а також не відповідають згаданому вище детальному плану території. Згідно з інформацією, наданою на адвокатський запит представника позивача Департаментом ДАБІ у Львівській області від 16.09.2020 №1013-6/2627-20, за даними Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів та даними Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи будівництва будь-яка інформацію щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру, на виконання будівельних робіт на зазначеній вище земельній ділянці по АДРЕСА_3 , відсутня. Таким чином, будь-яких дозволів на виконання будівельних та інших робіт на вищевказаній земельній ділянці фізичним та/або юридичним особам не надавалося. Будівельні роботи, які проводяться відповідачами на земельні ділянці по АДРЕСА_3 порушують його права на користування належним йому майном та прибудинковою територією, а спорудження дерев`яної вбиральні також грубо порушує вимоги санітарних норм та ДБН. Виконавчий комітет Стрийської міської ради, розглянувши його скаргу від 09.09.2020 на незаконні дії ОСОБА_2 скерував вимогу від голови ОСББ «Валова 7А» про необхідність демонтувати вказану вбиральню та привести земельну ділянку до попереднього стану. Крім цього виконавчий комітет звернув увагу на ст. 16 ЦК України, про право захисту особистого немайнового або майнового права в судовому порядку (лист-відповідь від 30.09.2020 за № 3.13/1969). Незаконні будівельні роботи проводяться на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_3 та частково на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 , і в безпосередній близькості до стін належної йому квартири, а тому можуть спричинити руйнування стін та конструктивних елементів квартири, перешкоджають вільному доступу до житлового будинку через проїзд з АДРЕСА_3 , зменшується необхідна ширина спільного проїзду з АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_6 , визначена будівельними нормами (ДБН А.2.2-12:2019) для проїзду пожежних машин, спорудження стіни перед вікном квартири позивача призводить до зниження рівня природного освітлення, погіршення інсоляції кімнати у квартирі згідно вимог ДБН В.2.5-28:2018, проводиться з порушенням вимог ДБН А.2.2-12:2019 щодо дотримання протипожежних відстаней між житловими та громадськими будинками. Таким чином, відповідачами без отримання у встановленому законом порядку дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області) на початок будівельних робіт та без виготовленого і затвердженого у встановленому законом порядку робочого проекту, здійснюються будівельні роботи, а саме: демонтаж існуючої будівлі, спорудження вбиральні та будівництво капітальної будівлі на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м.Стрий, яка не була відведена для такого будівництва. Щодо самочинного будівництва, яке проводиться відповідачами та самовільного захоплення земельної ділянки, ним було скеровано скарги у Стрийську міську раду, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області та Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Листом від 05.10.2020 за № 1013-6/2761-20 Департамент ДАБІ у Львівській області надав відповідь, що Урядом прийнято рішення ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію, з 18.03.2020 Держархбудінспекція та її територіальні органи не здійснюють заходи державного архітектурно-будівельного контролю та її нагляду. Згідно зі ст.ст.26, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать у встановленому порядку здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері будівництва. Листом від 06.10.2020 за № О-599/0-1092/6-20 Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Львівській області повідомило, що його скарга скерована у Стрийську міську раду для організації перевірки фактів викладених у скарзі. Оскільки відповідачі продовжують самочинне будівництво та не реагують на будь-які вимоги щодо припинення такого, тому він змушений звертатись до суду для захисту своїх порушених прав.

Позивач подав до суду відповідь на відзив /а.с. 146-150/, в якому зазначив, що доводи та аргументи відповідача, наведені у відзиві не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. Предметом позову є усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 та прибудинковою територією (земельною ділянкою) згаданого житлового будинку. Сам по собі факт, що земельну ділянку не передано у власність чи в користування співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, не змінює правового статусу цієї земельної ділянки як прибудинкової території, та не дає право використовувати її без згоди співвласників будинку. Щодо наведеної відповідачем постанови Верховного Суду від 24.02.2020 по справі №458/1046/15-ц, зазначає, що у згаданій справі судами вирішувався спір щодо користування присадибною земельною ділянкою, а відтак спірні правовідносини у справах не є подібними. Додатково зазначає, що законом не передбачено можливості передачі у власність/користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок, або його частина. У постанові ВС/КЦС №263/68/17 від 18 березня 2019 року зазначено, що з аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки та норм статті 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року №1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Такі ж висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №526/86/19, від 13.11.2019 у справі №368/730/16-ц, від 08.04.2019 у справі № 368/513/16-ц. Викладеним спростовуються доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів наявності прав на земельну ділянку, яка є прибудинковою територією житлового будинку АДРЕСА_2 . Щодо посилання відповідача на детальний план території, затверджений рішенням Стрийської міської ради №997 від 10.06.2020, а також містобудівні умови і обмеження, зазначає наступне. Положеннями статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля». Одночасно, відповідно до статті 35 згаданого Закону виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт. Як вбачається з наведеного вище, ні детальний план, ні містобудівні умови та обмеження, в розумінні ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», не дають замовнику, яким в цьому випадку є відповідач ОСББ «Валова 7А», права на початок проведення підготовчих чи будівельних робіт. До того ж, самовільно зведена будівля за своїми параметрами та місцем розташування взагалі не відповідає запроектованому об`єкту, зазначеному на згаданому вище детальному плані, що також чітко вбачається з матеріалів фотофіксації процесу самочинного будівництва, долучених до матеріалів справи. Також, зважаючи на вищенаведене, посилання відповідача на норми ст.95 ЗК України щодо права споруджувати будівлі і споруди ОСББ «Валова 7А» як землекористувачем земельної ділянки не звільняють останнього від обов`язку попереднього отримання належних дозвільних документів відповідно до чинного законодавства. У відзиві відповідач також зазначає, що в силу приписів ст. 376 ЦК України позивач позбавлений права звертатися до суду з зазначеним позовом, а рішення суду щодо знесення самочинного будівництва може бути ухвалене лише за наслідком відмови від проведення перебудови. З такими доводами відповідача також не можна погодитися, з огляду на наступне. Захист речового права шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (негаторного позову) є можливим носієм речового права і передбачає доведення позивачем наступних обставин: 1) належність позивачу речового права, з приводу захисту якого він звертатися до суду; 2) порушення цього права, його невизнання чи оспорювання; 3) вчинення цих дій саме відповідачем. З урахуванням змісту зазначеної правової норми у контексті положень статей 16, 386, 391 ЦК України, вимоги про знесення самочинно будованого нерухомо майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Таким чином, здійснення самочинного будівництва без належних дозволів і документації в безпосередній близькості до стін квартири позивача на прибудинковій території, яка не відведена для такого будівництва, призводить до порушення прав та інтересів позивача як власника квартири. Крім того, системний аналіз положень Законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівний діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку, самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. Не встановлення обставин щодо можливості проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва не може бути підставою для відмови у захисті порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Горзов О.О. позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, оскільки права позивача порушено, позивач не має доступу до зовнішніх стін своєї квартири, споруджена будівля занадто близько розташована до вікна квартири позивача, немає оглядовості, освітлення, підвищена вологість. Окрім цього, відповідач не отримував дозвіл на початок будівельних робіт. Дане будівництво є самочинним, тому підлягає знесенню.

Позиція відповідачів. Представник відповідача ОСББ «Валова 7А» Поврозник А.П. подав до суду відзив на позовну заяву /а.с.131-135/, в якому зазначив, що вважає даний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В своїй позовній заяві позивач покликається на та, що проведенням будівельних робіт порушується право позивача на користування земельною ділянкою, яка є прибудинковою територією багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 . Проте, не надає жодних доказів наявності прав позивача на земельну ділянку (котра на думку позивача є прибудинковою територією), але й самого факту наявності такої земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, що відповідно позбавляє суд можливості достовірно перевірити доводи позивача про нібито самовільне спорудження будівель на такій «прибудинковій території». Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема у своїй постанові від 24.02.2020 у справі №458/1046/15-ц. За приписами ч.1 ст.42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, а ч.4 цієї ж статті визначає, що розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 76-78 ЦПК України, порушення його цивільних прав як власника квартири АДРЕСА_1 . Аналогічно позивачем не надано жодних доказів наявності цивільних прав на земельну ділянку, що на його думку, є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_6 , так як відсутні докази чи відомості про конфігурацію і розміри «прибудинкової території будинку АДРЕСА_6 », як і про підприємство, установу, організацію, що здійснює управління таким будинком. Голослівними та не підтвердженими жодними доказами є доводи позивача про нібито порушення інсоляції кімнати та обмеження доступу до стін квартири. Доводи позивача щодо, нібито, зменшення ширини спільного проїзду до будинку АДРЕСА_2 , що перешкоджає вільному доступу до житлового будинку, спростовуються наданими ним же доказами, зокрема графічною частиною детального плану обмеженої АДРЕСА_7 , оскільки з останнього чітко вбачається використання проїзду з АДРЕСА_3 виключно для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 , а ніяк не будинку АДРЕСА_2 , котрий фасадом та входом забезпечений з АДРЕСА_2 . Як свідчить долучений до позовної заяви додаток №9 «Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку» від 09.09.2020, земельна ділянка площею 0,0674 га., кадастровий номер :06:007:0009 за цільовим призначенням 02.03 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку перебуває в постійному користуванні Об`єднання співвласників житлового будинку «Валова 7А» (номер запису про речове право державному реєстрі прав 29823837). Окрім того, як випливає з долученого позивачем детального плану території затвердженого рішенням Стрийської міської ради №997 від 10.06.2020, передбачено (запроектовано) будівництво господарсько-комерційної будівлі на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні ОСББ «Валова 7» кадастровий номер :06:007:0009, на місці колишньої вбиральні, позначеної на кадастровому плані земельної ділянки. ОСББ «Валова 7А» отримано містобудівні умови та обмеження на забудову земельної ділянки. У відповідності до законодавства України, в тому числі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», по кожному з етапів проведення будівництва отримуються необхідні дозвільні документи. Режим самочинного будівництва, а так само його правові наслідки визначено ст. 376 ЦК України, зокрема згідно з ч.1 вказаної статті житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. ОСББ «Валова 7А» є землекористувачем земельної ділянки кадастровий №:06:007:0009, та відповідно до п. «г» ч.1 ст.95 ЗК України має право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди на такій земельній ділянці. Натомість позивач не надав жодних доказів належного йому права власності чи користування земельною ділянкою №:06:007:0009, що виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ч.4 ст. 376 ЦК України. За приписами ч.7 ст.376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відтак для застосування вказаної ч.7 ст.376 ЦК України слід по перше встановити істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб або істотне порушення будівельних норм і правил. Позивачем не надано до суду жодних доказів наявності у нього повноважень відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, що виключає можливість застосування вказаної норми закону.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні зазначив, що позивач стверджує, що спірна будівля знаходиться на прибудинковій території АДРЕСА_7 , що спростовується висновком експертизи і оглядом за місцем її знаходження. Позивачу ніхто не створює перешкод в користуванні квартирою, права позивача не порушено.

Представник відповідача ОСББ «Валова 7А» Поврозник А.П. судовому засіданні зазначив, що земельної ділянки по АДРЕСА_2 не існує. Позивач має доступ до своєї квартири з АДРЕСА_3 використовується виключно для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_8 . Дерев`яної вбиральні про яку йдеться в позові на даний час не існує, а господарсько-комерційна будівля розміщена на земельній ділянці перебуває у користуванні ОСББ «Валова 7А». Позивач не є ані власником, ані користувачем, ані суміжним землевласником вказаної земельної ділянки, тому права позивача не порушені, позов не підлягає до задоволення.

Позиція третьої особи: Представник Стрийської міської ради Кобко Т.В. в судовому засіданні у вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суд, оскільки інтереси Стрийської міської ради не порушені, земельна ділянка, на якій проводилися будівельні роботи, знаходиться у користуванні ОСББ «Валова, 7А».

Заяви таклопотання сторін,процесуальні діїта рішенняу справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 призначено до розгляду у судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи Стрийська міська рада Львівської області, Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а» про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2020 заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено фізичним та/або юридичним особам проводити /здійснювати/ будь-які будівельні роботи на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_9 та на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 . В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2021 в задоволенні клопотання представника третьої особи ОСББ «Валова 7а» ОСОБА_3 про повернення позовної заяви в новій редакції позивачу без розгляду відмовлено. Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», як третю особу виключено. Залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією в якості співвідповідача Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а» (82400, м. Стрий, вул.Валова, 7а). Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2021 в задоволенні клопотання представника ОСББ «Валова 7А» - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2020 у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) відмовлено.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2021 в задоволенні клопотання представника ОСББ «Валова 7А» - ОСОБА_3 про застосування зустрічного забезпечення у вигляді внесення позивачем на депозитний рахунок суду коштів у розмірі 100000 грн., з метою відшкодування шкоди ОСББ «Валова 7» у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) відмовлено.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.08.2021 клопотання позивача ОСОБА_5 про призначення експертизи задоволено частково, клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення експертизи задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити судовомим експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) до судового розгляду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2024 заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) залишено без розгляду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2024 клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) задоволено, ухвалено провести огляд доказів за місцем їх знаходження, а саме: 1. господарсько-комерційної будівлі по АДРЕСА_9 ; 2. земельної ділянки житлового будинку АДРЕСА_2 .

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 21.03.2014, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., зареєстрованим в реєстрі за №903, ОСОБА_5 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 /т.1 а.с.6-7/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2014, квартира по АДРЕСА_10 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2014, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., зареєстрованим в реєстрі за №903 /т.1 а.с.8/.

Відповідно до відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 16.09.2020 №1013-2627-20 на адвокатський запит адвоката Горзова О.О. про надання інформації чи надавалися та/або реєструвалися за Департаментом ДАБІ у Львівській області будь-які документи дозвільного характеру на проведення підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим з кадастровим номером: :06:007:0009, за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, що відповідно до даних Єдиного реєстру, ведення якого розпочато з 20.05.2011, відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру, на виконання будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим з кадастровим номером: :06:007:0009, за адресою: АДРЕСА_3 /т.1 а.с.9/.

Із скарги щодо неправомірних дій від 09.09.2020 вбачається, що ОСОБА_5 звертався до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області з приводу зведення, без будь-яких дозвільних документів, дерев`яної вбиральні з вигрібною ямою, яку встановлено біля стіни будинку АДРЕСА_2 /т.1 а.с.10/.

Відповідно до відповіді ВП ГУ НП у Львівській області від 05.10.2020 №0987, наданої ОСОБА_5 , за результатами перевірки встановлено, що звернення з приводу несанкціонованих будівельних робіт гр. ОСОБА_2 містить цивільно-правових характер /т.1 а.с.11/.

Із скарги від 15.09.2020 вбачається, що ОСОБА_5 звертався до міського голови Стрийського міської ради ОСОБА_7 з приводу зведення, без будь-яких дозвільних документів, дерев`яної вбиральні з вигрібною ямою, яку встановлено біля стіни будинку АДРЕСА_2 /т.1 а.с.12/.

Відповідно до відповіді Стрийської міської ради від 22.09.2020 №3.17/1994, земельна ділянка за кадастровим номером :06:007:0009, площею 0,0674 га по АДРЕСА_3 передана на праві постійного користування ОСББ «Валова 7А» та з постійного користування ОСББ «Валова 7А» не вилучалась, для будівництва (реконструкції) будівель та споруд не виділялась. Відповідно до затвердженого наказу відділу архітектури та містобудування міськвиконкому №162 від 03.07.2020 ОСББ «Валова 7А» надано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва, на «Нове будівництво господарсько-комерційного об`єкту на АДРЕСА_11 ». Дозвіл на встановлення вбиральні на прибудинковій території будинку АДРЕСА_6 , міськвиконкомом не надавався /т.1 а.с.13/.

З копії витягу із рішення ХХVІ сесії VІІ демократичного скликання Стрийської міської ради від 10.06.2020 №997 вбачається, що затверджено детальний план території обмеженої АДРЕСА_7 /т.1 а.с.14-18/.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку, земельна ділянка за кадастровим номером :06:007:0009, цільове призначення 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0,0674 га по АДРЕСА_3 , яка перебуває в комунальній власності, передана на праві постійного користування ОСББ «Валова 7А» /т.1 а.с.19/.

Із скарги від 15.09.2020 вбачається, що ОСОБА_5 звертався до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області з приводу незаконного самочинного будівництва ОСОБА_2 /т.1 а.с.23/.

З відповіді Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 05.10.2020 №1013-6/2761-20 вбачається, що станом на час надання відповіді, згідно з даних Реєстру, відсутня інформація щодо реєстрації документів щодо будівництва об`єктів за адресою: АДРЕСА_9 /т.1 а.с.24/.

Із скарги від 15.09.2020 вбачається, що ОСОБА_5 звертався до Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з приводу самовільного захоплення та користування земельною ділянкою по АДРЕСА_9 без правових підстав /т.1 а.с.25/.

З відповіді Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.10.2020 №о-599/0-1092/6-20 вбачається, що відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України та ст. 20 ЗУ «Про охорону земель» самоврядний контроль за охороною земель здійснюють сільські, селищні, міські, районні та області ради, а тому скарга ОСОБА_5 скерована для розгляду до Стрийської міської ради /т.1 а.с.26-27/.

З відповіді Стрийської міської ради від 30.09.2020 №3.13/1969 вбачається, що виконавчий комітет Стрийської міської ради, розглянувши скаргу ОСОБА_5 від 09.09.2020 щодо вжиття заходів для припинення незаконних робіт з зведення вбиральні у дворі житлового будинку по АДРЕСА_3 , повідомив ОСББ «Валова 7А» про необхідність демонтувати вказану вбиральню та привести земельну ділянку до попереднього стану /т.1 а.с.28/.

Із скарги від 12.11.2020 вбачається, що ОСОБА_5 звертався до міського голови Стрийського міської ради ОСОБА_7 щодо незаконного будівництва по АДРЕСА_3 /т.1 а.с.29/.

Відповідно до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва затверджених наказом відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради №162 від 03.07.2020, ОСББ «Валова 7А» отримано дозвіл на нове будівництво господарсько-комерційного об`єкту на АДРЕСА_3 /т.1 а.с.82/.

З листа Стрийської міської ради від 11.2.2020 №0-424/3.22, 0-403/3.22 щодо скарг ОСОБА_8 від 12.11.2020 та 23.11.2020 вбачається, що наявною містобудівною документацією не передбачено будівництво зазначених у зверненнях об`єктів будівництва, земельна ділянка для будівництва не виділялася, містобудівні умови та обмеження будівництва забудови земельної ділянки не надавалися. У реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо видачі/реєстрації документів дозвільного чи декларативного характеру на виконання будівельних робіт /т.1 а.с.152/.

Відповідно до копії наказу відділу архітектури та містобудування виконкому Стрийської міської ради від 03.07.2020 №77а, об`єкту будівництва, проектованому господарсько-комерційному об`єкту на АДРЕСА_3 на земельній ділянці з кадастровим номером :06:007:0009 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_11 , господарсько-комерційна будівля №7-А /т. 2 а.с.2/.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі №456/4696/20 від 25.10.2023 №4101, на вирішення судовому експерту поставлені наступні питання: Чи відповідає новостворений об`єкт (будівля), розташований на земельній ділянці, переданій в постійне користування ОСББ «Валова, 7А», кадастровий номер: :06:007:0009, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , проектно-технічній документації на його будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності? 2. Якою є площа та конфігурація земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 та чи відповідає вона розробленій землевпорядній документації? 3. Якою є площа та конфігурація земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 та чи відповідає вона розробленій землевпорядній документації? 4. Чи межують вказані в питаннях 1 та 2 земельні ділянки між собою та чи накладаються вони одна на одну повністю чи частково і в якій частині? 5. На якій з вказаних у питаннях 1 та 2 земельних ділянок розташована побудована будівля, що є предметом спору у даній справі? З висновків експертизи вбачається: 1. Встановити відповідність новоствореного об`єкта (будівлі), розташованого на земельній ділянці, переданій в постійне користування ОСББ «Валова, 7А», кадастровий номер: :06:007:0009, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , проектно-технічній документації на її будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва не надається можливим, в зв`язку з відсутністю проектно-технічної документації на її будівництво; 2. Конфігурація земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 площею 0,0674га відповідає розробленій землевпорядній документації; 3. Встановити площу, конфігурацію земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 та відповідність її розробленій землевпорядній документації не надається можливим; 4. Земельні ділянки вказані в питаннях 2 та 3 межують між собою в частині осі Е-А від т.20 до т.21, а саме: частково є умовною межею лінійним розміром - 9,40м між частиною земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_2 , яка в подальшому частково проходить по зовнішній стіні прибудови лінійним розміром (3,70м) (позначеній на детальному плані «КН») до квартири АДРЕСА_5 ; 5. Побудована господарсько-комерційна будівля на АДРЕСА_9 будівля, що є предметом спору, розташована на земельній ділянці площею 0,0674 га кадастровий номер: :06:007:0009, яка надана в постійне користування ОСББ «Валова, 7А» в м. Стрий, Львівської області /т.2 а.с.59-71/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Захист права власності встановлений ст. 321 ЦК України, а саме право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно достатті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено перелік речових прав, похідних від права власності: право користування (сервітут); інші речові права відповідно до закону.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням володіння. При цьому право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення діями відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цього права із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Крім того, вирішуючи питання про знесення нерухомого майна, суди в кожному випадку з`ясовують, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню. За необхідності з`ясування питань, що виникають при розгляді справи і потребують спеціальних знань, суд має право призначити експертизу. Невстановлення вказаних обставин унеможливлює виконання такого рішення.

Така правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року у справі № 6-129цс17.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, об`єкт нерухомості вважається самочинним будівництвом за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети, немає належного дозволу на будівництво чи затвердженого належним чином проекту, під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом ч.ч. 4,7 ст. 376 ЦК України, залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту цієї статті в поєднанні з положеннями ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 цього Кодексу, вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16, ЦК України та статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, та від 19 квітня 2017 року у справі № 6-129цс17.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.03.2014, посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., зареєстрованим в реєстрі за №903.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_12 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №113468158 від 09.02.2018 /а.с.48/.

Позивачем зазначено в позовній заяві, що прибудинкова територія житлового будинку АДРЕСА_13 , яка передана у постійне користування ОСББ «Валова 7А» та відповідач ОСОБА_2 на земельній ділянці по АДРЕСА_3 розпочав будівельні роботи, які проводить самочинно, без будь-яких дозвільних документів, при цьому самочинна будівля зводиться в безпосередній близькості до вікон належної йому квартири, чим порушує інсоляцію кімнати та обмежує доступ до стін квартири, перешкоджає вільному доступу до житлового будинку через проїзд з АДРЕСА_3 .

Статтею 42 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером :06:007:0009, цільове призначення 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площею 0,0674 га по АДРЕСА_3 , дійсно перебуває в комунальній власності та передана на праві постійного користування ОСББ «Валова 7А», що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку.

При цьому, матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що дають суду підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:007:0009 по АДРЕСА_3 межує з прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 , оскільки землевпорядні документи на прибудинкову територію по АДРЕСА_2 , що дають можливість встановити площу та конфігурацію даної земельної ділянки, відсутні та така межа є лише умовною.

Судом також встановлено та не оспорюється відповідачами, що дійсно на земельній ділянці по АДРЕСА_3 з кадастровим номером :06:007:0009, яка перебуває у комунальній власності, зведена господарсько-комерційна будівля, якій згідно з наказом відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради №77а від 03.07.2020 присвоєно адресу: АДРЕСА_11 .

ОСББ «Валова 7А» отримано дозвіл на нове будівництво господарсько-комерційного об`єкту на АДРЕСА_3 , що підтверджується містобудівними умови та обмеження на забудову земельної ділянки, затвердженими наказом відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради №162 від 03.07.2020.

Таким чином, судом встановлено, що господарсько-комерційна будівля зведена на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , що надана землекористувачу ОСББ «Валова 7А», для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, проїзд з АДРЕСА_3 виключно для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_3 , тому суд критично ставиться до тверджень позивача про обмеження йому доступу до його квартири з АДРЕСА_9 , оскільки до будинку АДРЕСА_2 є вільний доступ з АДРЕСА_2 , що вбачається з детального плану території обмеженої АДРЕСА_7 та встановлено оглядом прибудинкової території по АДРЕСА_2 .

Позивачем будь-яких доказів на підтвердження того, що внаслідок спорудження вказаної господарсько-комерційна будівля створено перешкоди для нього у володінні та розпорядженні його квартирою та прибудинковою територією, що свідчило б про порушення його законних прав та інтересів, суду не надано.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з висновком експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по цивільній справі №456/4696/20 від 25.10.2023 №4101, встановити відповідність новоствореного об`єкта (будівлі), розташованого на земельній ділянці, переданій в постійне користування ОСББ «Валова, 7А», кадастровий номер: :06:007:0009, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , проектно-технічній документації на її будівництво (ремонт, реконструкцію) та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва не надається можливим, в зв`язку з відсутністю проектно-технічної документації на її будівництво; Конфігурація земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 площею 0,0674га відповідає розробленій землевпорядній документації; Встановити площу, конфігурацію земельної ділянки, що становить прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 та відповідність її розробленій землевпорядній документації не надається можливим; Земельні ділянки вказані в питаннях 2 та 3 межують між собою в частині осі Е-А від т.20 до т.21, а саме: частково є умовною межею лінійним розміром - 9,40м між частиною земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_2 , яка в подальшому частково проходить по зовнішній стіні прибудови лінійним розміром (3,70м) (позначеній на детальному плані «КН») до квартири АДРЕСА_5 ; Побудована господарсько-комерційна будівля на АДРЕСА_9 будівля, що є предметом спору, розташована на земельній ділянці площею 0,0674 га кадастровий номер: :06:007:0009, яка надана в постійне користування АДРЕСА_3 .

З вказаного висновку беззаперечно вбачається, що побудована господарсько-комерційна будівля на АДРЕСА_9 будівля, що є предметом спору, розташована на земельній ділянці площею 0,0674 га кадастровий номер: :06:007:0009, яка надана в постійне користування ОСББ «Валова, 7А» в м. Стрий, Львівської області, а тому доводи позивача у позовній заяві про те, що вказана будівля побудована на земельній ділянці, наданій для обслуговування будинку АДРЕСА_2 на увагу не заслуговують і спростовуються матеріалами справи.

Під час огляду доказів за місцем їх знаходження встановлено, що з вул. Валова розташоване лише вікно квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить позивачу, а сам вхід у вказане житлове приміщення розташований з вул. Незалежності, що жодним чином не перешкоджає позивачу у користуванні належним йому майном.

Доводи позивача про порушення інсоляції кімнати, а також обмеження його доступу до стін квартири є припущеннями останнього, а тому до уваги судом не беруться, оскільки належними доказами у справі не підтверджені.

Щодо позовної вимоги про демонтаж дерев`яної вбиральні, то під час огляду доказів за місцем їх знаходження встановлено, що дерев`яна вбиральня на вказаній території відсутня, чого сторони та представники сторін в судових дебатах не заперечили.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України) (постанова ВС у справі № 509/5080/18 від 22.03.2023).

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д)означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Своєю чергою, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах (постанова ВП ВС від 22 лютого 2024 року у справі № 990/150/23).

Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У постанові ВП ВС від 02.02.2021 № 925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16(пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19.

Суд враховує, що судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Сам по собі факт будівництва на думку позивача самочинної споруди не може тягнути за собою обов`язок власника щодо знесення цієї споруди, якщо таке не порушує прав та не перешкоджає користуванню своєю власністю іншої особи (позивача по справі).

Той факт, що відповідачі не отримали дозвільні документи на початок будівництва, за умови відсутності порушеного права позивача таким будівництвом, не є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на правила розподілу тягаря доказування, саме на позивача покладено обов`язок з доведення факту дійсного порушення його прав, яке, на його думку, полягає у позбавленні можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

Враховуючи обставини даної справи, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами, наявності порушення його права користування квартирою та прибудинковою територією внаслідок спорудженням спірної будівлі, що є його обов`язком відповідно до статей 76, 81 ЦПК України, оскільки захисту в судовому порядку з підстав передбачених статтею 376 ЦК України, підлягає лише тільки дійсно порушене право.

Керуючись, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», третя особа Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою та прибудинковою територією (земельною ділянкою) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_10 ;

Представник позивача: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_14 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_15 ;

Відповідач: Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а», , місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул. Валова,7а;

Представник відповідача ОСББ «Валова 7а» Поврозник Андрій Петрович, місцезнаходження: Об`єднання свіввласників багатоквартирного будинку «Валова 7а» Львівська обл., м. Стрий, вул. Валова,7а;

Третя особа: Стрийська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка,71;

Представник третьої особи: Кобко Тарас Вікторович, місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка,71.

Повний текст судового рішення

виготовлено17.06.2024

Головуючий суддя В.Л.Бучківська