Справа № 396/2326/23
Провадження № 2/202/3770/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новогродівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новоукраїнська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новогродівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новоукраїнська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її матері - ОСОБА_2 та їй, Селидівською біржою нерухомості було видано свідоцтво № 2492 про право власності на житло згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить їй та матері на праві приватної власності. B подальшому на підставі даного свідоцтва № 2492 від 23.11.2006 Селидівським бюро технічної інвентаризації було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та нею на вказану квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати померла та вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 30.10.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Руденко Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник Новогродівської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кропивницький Кіровоградської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Новоукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 29.09.2022.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 04.08.1981, актовий запис № 157.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 , яке видано Селидівською біржею нерухомості 23.11.2006 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Селидівським бюро технічної інвентаризації було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом № 13694314 від 26.02.2007 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 398788069 від 10.10.2024.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_4 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 10.12.1997.

Державний нотаріус Новоукраїнської державної нотаріальної контори Кіровоградської області постановою від 30.10.2023 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на частку квартири під номером АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на житло.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Враховуючи вищезазначене, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно визнати право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Доказів того, що позивач не може належним чином реалізувати свої права на частку квартири, яка належить їй на праві власності, у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку будь-яких осіб, ОСОБА_1 не надано, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.11.2024, є дата складення повного судового рішення 12.12.2024.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новогродівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Новоукраїнська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 12.12.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда