КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 522/6043/24
Провадження № 6/947/682/24
УХВАЛА

16.12.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за заявою представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі №522/6043/24, виданому 20.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 про відшкодування витрат зі сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В:

16.12.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла в електронній форм через підсистему Електронний суд заява представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі №522/6043/24, виданому 20.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 про відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому 16.12.2024 року.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Вказана заява подана заявником стосується питання щодо виправлення помилки у виконавчому документі врегульоване статтею 432 Розділу VI ЦПК України, що відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, якою визначено загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, встановлено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Отже, законодавцем у положенні ч.2 ст. 183 ЦПК України прямо передбачено вимоги зокрема, які розповсюджуються до заяв, які подаються на стадії виконання судового рішення.

Оскільки вимоги заяви стосуються питання, яке врегульоване ст. 432 ЦПК України та належить до питань пов`язаних з виконанням судових рішень, вимоги ст. 183 ЦПК України, які прямо передбачають вимоги до такого роду виду заяв, розповсюджуються на зазначену заяву заявника.

У постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20) Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення (розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)»).

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оглядаючи подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником в порушення вказаних вимог не надано до суду документів на підтвердження скерування копії поданої заяви іншим учасникам по справі, зокрема боржникові за виконавчим листом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам передбаченим ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Крім того, частиною 2 статті 183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61цього Кодексу.

Відповідно до частини 1статті 62ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною 3 статті 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Визначення довіреності міститься у частині 3 статті 244 Цивільного кодексу України, за якою довіреність - це письмовий документ, що видається довірителем представнику для засвідчення його повноважень перед третіми особами в процесі здійснення представництва.

Відповідно до ч.2 ст.245 ЦК України, довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.245 ЦК України, довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Згідно ч.1 ст.219 ЦК України, у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Як вбачається, дана заява від імені АТ «Акцент-Банк» подана представником Тригуб Д.Г., яким на підтвердження повноважень діяти від імені юридичної особи надано довіреність в порядку передоручення від 03.12.2024 року, оформлену через систему «Електронний суд» із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду.

Приймаючи вищевикладене, оскільки в підтвердження повноважень представника заявника надано довіреність, видану в порядку передоручення і така довіреність нотаріально не посвідчена, суд вважає, що заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, у зв`язку з чим заява не відповідає положенням ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана заява не відповідає вимогам ч.2 ст. 183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заяву представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі №522/6043/24, виданому 20.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 про відшкодування витрат зі сплати судового збору, слід повернути заявнику без розгляду.

Крім того зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст.ст. 183, 352-354, 432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі №522/6043/24, виданому 20.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 про відшкодування витрат зі сплати судового збору - повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Суддя Калініченко Л. В.