КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/8855/23

провадження номер: 22-ц/824/3521/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Здоренка Владислава Євгеновича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року у складі судді Коваленко І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шмідт Катерина Валеріївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс»), треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В., в якому просив:

визнати виконавчий напис, вчинений від 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №55857, таким, що не підлягає виконанню;

стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 6 008 грн 03 коп.;

стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн 00 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 55857, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 121/П/99/2006-840 від 11 жовтня 2006 року, укладеним з ПАТ «Комерційний Банк «Надра», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимог за кредитними договорами № GL6N714301 від 06 травня 2020 року є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», заборгованість за кредитним договором № 121/П/99/2006-840 від 11 жовтня 2006 року. Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 травня 2020 року по 26 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 77 592 грн 94 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 24 913 грн 90 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 52 679 грн 04 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача у розмірі 500 грн 00 коп., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 5189 грн 11 коп.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

17 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Здоренко В.Є. подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн 00 коп.

Заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, однак судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Здоренка В.Є. про ухвалення додаткового рішення повернуто суб`єкту звернення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представником позивача не додані до заяви докази надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу іншим учасникам справи, що є підставою для повернення її заявникові без розгляду на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Здоренко В.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення була повернута з підстав не направлення позивачем учасникам справи доказів, які підтверджують факт понесення ним витрат на професійну правничу допомогу. Однак суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч.9 ст.83 ЦПК України, яким встановлено право не надсилати копії доказів іншим учасникам, якщо такі докази є у відповідного учасника справи.

Зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі обставини справи, зокрема те, що, звертаючись з позовом до суду, позивачем було вказано розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 8 500 грн 00 коп.

Вказує, що в додатках до позову зазначено та надано суду першої інстанції копії документів відповідно до кількості учасників справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 10 квітня 2023 року; копію додатку №1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 10 квітня 2023 року та акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15 червня 2023 року, а тому, вказані документи наявні в учасників справи.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст.6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом (ч.3 ст.182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань визначені у ст.183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (п.6 ч.1 ст.183 ЦПК України).

За правилами ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом першої інстанції встановлено, що до заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Здоренка В.Є. про ухвалення додаткового рішення не додано докази надіслання заявником іншим учасникам провадження поданої до суду заяви - всім учасникам справи (позивач, треті особи), на права та обов`язки яких впливають правовідносини, що підтверджується відсутністю вказаних доказів у додатках до такої заяви (відсутній опис документів про направлення заяви із доданими до неї документами адресатам, платіжні документи про здійснення відправлення кореспонденції засобами поштового зв`язку із зазначенням переліку найменувань відправленої кореспонденції), що вказує, що заявником не дотримано вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України. Заява подана у одному екземплярі (для суду).

Згідно з ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме не направлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звільнений від обов`язку надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення іншим учасникам справи, оскільки документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу були подані разом з позовною заявою та наявні в учасників справи, не спростовують висновків суду першої інстанції, а ґрунтуються на власному тлумаченні заявником ст.183 ЦПК України, якою передбачено імперативний обов`язок надіслання (надання) заяви іншим учасникам справи (провадження).

З наведених вище підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява у даній справі підлягає поверненню заявнику без розгляду на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для повернення заяви без розгляду та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, суддею додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Здоренка Владислава Євгеновича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: