Номер провадження: 22-ц/813/1761/24
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Голєвої Сніжани Владиславівни на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування виплат в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування виплат в порядку регресу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

08 травня 2023 року сторона відповідача звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішення суду, представник ОСОБА_1 адвокат Голєва Сніжана Владиславівна подала апеляційну скаргу, в якій просила додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Відмовляючи відповідачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що спір по даній справі виник через неправомірні дії відповідача, якими були порушені права позивача, у зв`язку з чим, суд, відповідно до положень ч.9 ст.141 ЦПК України поклав понесені відповідачем витрати на правову допомогу на самого відповідача. Так, суд виходив з того, що передумовою виникнення цивільно-правового спору є факт ДТП, що відбулася з вини відповідача, порушення останнім ПДР України та невиконання вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невідшкодування відповідачем завданої майнової шкоди потерпілій особі, яка вимушена була звернутися за таким відшкодуванням до МТСБУ, а останнє з цим позовом до суду. Поряд з цим, підставою відмови у задоволенні позову про відшкодування виплат в порядку регресу, стала недоведеність позивачем саме розміру заподіяної шкоди.

Колегія суддів виходить з такого.

Відповідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1-2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.1-2 статті 15 ЦПК).

Відповідно до ст..137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи встановлено, що інтереси відповідача ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла адвокат Голєва Сніжана Владиславівна на підставі договору про надання правової допомоги № 4 від 01.11.2022 року (а.с.64).

28.12.2022 року адвокат відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду із клопотанням, в якому повідомила суд, що має намір подавати заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Орієнтований розмір витрат на день звернення з клопотання до суду складає 4000 грн. (а.с.63).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

08 травня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Голєва Сніжана Владиславівна звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просила стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. До заяви долучила акт виконаних робіт та додаток до договору про надання правової допомоги.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 відмовлено.

22 травня 2023 року Моторне (транспортне) страхового бюро України оскаржило рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року про відмову у стягненні регламентної виплати до апеляційного суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, постановою Одеського апеляційного суду від 29.04.2024 року апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України було задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування виплат в порядку регресу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою у розмірі 11 957 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму понесених витрат на встановлення розміру збитку у розмірі 1 550 грн. Компенсовано Моторному (транспортному) страховому бюро України () за рахунок Держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір, сплачений за подання позову до суду у розмірі 2 481 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 грн. 50 коп., а всього - 6 202 грн. 50 коп.

Тобто, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову Одеським апеляційним судом було скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову МТСБУ у повному обсязі.

За правилами ч.1-2 ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги МТСБУ, позов останнього було задоволено у повному обсязі, підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу не має, оскільки у разі задоволення позову, витрати відповідача, у розумінні положень ч.1-2 ст.141 ЦПК України, покладаються на нього (на відповідача).

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року в мотивувальній частині змінити, та викласти його в редакції цієї постанови; в іншій частині рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376 , 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Голєвої Сніжани Владиславівни задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2023 року в мотивувальній частині змінити та викласти його в редакції цієї постанови апеляційного суду.

В іншій частині додаткове рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків передбачених частиною 3 статті ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова