Провадження №: 2/336/1165/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

5 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В заяві зазначив, що є онуком та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя дід склав заповіт, яким заповідав усе своє майно позивачеві. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не знав про існування заповіту. Між тим у спадкодавця є спадкоємець першої черги за законом, яким є батько позивача третя особа в справі ОСОБА_2 , який заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав. Після смерті діда залишилися певні документи, проте серед них не було заповіту. Про намір заповідати своє майно онуку спадкодавець не повідомляв. Лише в грудні 2023 року мати позивача, здійснюючи прибирання в квартирі діда, виявила вказаний заповіт. Звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в грудні 2023 року увінчалось отриманням постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку звернення до нотаріальної контори та неможливість констатації спільного проживання із спадкодавцем. Оскільки він з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда тривалістю в три місяці після набрання рішенням законної сили.

На підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 09.01.2024 року позов прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

В цей же день, а саме: 9 січня 2024 року, на підставі ухвали суду у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П. витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувалися.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явився. Його представник надала письмове звернення з проханням про задоволення позову, розгляд справи без участі позивача та його представника, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Третя особа, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, клопотання про відкладення судового розгляду або про вирішення справи у його відсутність суду не надав.

За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу у відсутність означених учасників, на підставі наданих сторонами фактичних даних про їхні права та взаємовідносини.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав.

За згаданих обставин суд зі згоди позивача і його представника у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про проведення заочного судового розгляду.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Наявність заповіту, на підставі якого спадкодавець ОСОБА_3 розпорядився своїм майном на випадок смерті, зумовило спадкування після його смерті за заповітом.

Відповідно до наведених положень цивільного законодавства позивач є спадкоємцем першої черги за заповітом померлого ОСОБА_3 .

Склад спадщини утворюють всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття спадщини.

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України внормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини за змістом ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивач є онуком ОСОБА_3 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

3 вересня 2019 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав належну йому квартиру АДРЕСА_1 позивачу (а. с. 9).

Вирішуючи вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, як свідчить зміст частини 2 означеної статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, але бажає її прийняти у відсутність інших спадкоємців або у відсутність згоди цих спадкоємців, прийняти спадщину, встановлено частиною 3 ст. 1272 ЦК України, з якої випливає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Означені правові висновки узгоджуються з роз`ясненнями п. 24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», з яких випливає, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, як слідує з пункту 24 вказаної Постанови Верховного Суду України.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (п. 24 Постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З наведеного положення законодавства витікає, що лише поважні причини пропуску встановленого статтею 1270 ЦК України строку можуть зумовити встановлення додаткового строку.

На переконання суду, позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

На користь вказаного умовиводу свідчить відсутність у позивача інформації про наявність заповіту на тлі того, що він не є спадкоємцем, що закликається до спадкування в першу чергу, і тому не мав підстав подавати заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, а також відсутність повідомлення нотаріуса про існування заповіту.

Про те, що заповіт був виявлений лише в грудні 2023 року, свідчать показання свідка ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що знайшла заповіт в одній з шаф під час прибирання квартири свекра, яка була пошкоджена внаслідок ворожого вибуху, тоді як одразу після смерті ОСОБА_3 , яка була раптовою, серед документів, що залишилися у нього, заповіту не було.

Як свідчать матеріали витребуваної судом спадкової справи, одразу після виявлення заповіту, а саме: 26 грудня 2023 року, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але його звернення увінчалось отриманням постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії через сплив строку звернення із заявою про прийняття спадщини (а. с. 22).

Той факт, що звернення позивача до нотаріальної контори сталося одразу після отримання ним відомостей про наявність заповіту у сукупності з іншими обставинами справи, вказує на об`єктивну перешкоду для вчасної реалізації спадкоємцем права на прийняття спадщини, що жодним чином не залежить від його волевиявлення.

Наслідки пропуску строку прийняття спадщини встановлені наведеною статтею 1272 ЦК України, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, як свідчить зміст частини 2 означеної статті, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено судом, інші спадкоємці, із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, що означає неможливість отримання письмової згоди на прийняття позивачем спадщини від спадкоємців, які її прийняли, в розумінні частини 2 ст. 1272 ЦК України.

Право спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини, але бажає її прийняти у відсутність інших спадкоємців або у відсутність згоди цих спадкоємців, прийняти спадщину, встановлено частиною 3 ст. 1272 ЦК України, з якої випливає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як зазначено судом, інші спадкоємці ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Порушення позивачем встановленого статтею 1270 ЦК України строку потягло відмову приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.П.. у вчиненні нотаріальної дії, втілену в постанові від 26.12.2023 року.

Вказані обставини передбачені частиною 3 статті 1272 ЦК України, тому застосований позивачем спосіб права є таким, що прямо встановлений законом.

У відсутність інших спадкоємців належним відповідачем вірно визначена територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відмова у вчиненні нотаріальної дії не може звужувати право спадкоємця, що з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки поновлення цього права, як вже зазначено, прямо встановлено законом.

Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи позов, суд погоджується з наявністю матеріальних передумов для звернення до суду за захистом права, порушення якого полягає в неможливості реалізації права на спадкування з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 60, 212-215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, 70530, м. с. м. т. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, вул. Богдана Хмельницького, 49, , задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка сталася 12 лютого 2023 року, тривалістю в три місяці, перебіг якого починається з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива