Справа № 161/167/24
Провадження № 2-о/161/98/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.,

присяжних - Кирильчук О.М., Кужелюк В.В.

секретаря Федорової В.М.,

з участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Антонюк Л.Є

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління охорони здоров`я Луцької міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною тіткою його дружини, яка являється інвалідом першої А групи інвалідності загального захворювання. 23.03.2017 року у ОСОБА_3 стався геморагічний інсульт з того часу її стан здоров`я постійно погіршується. Відповідно до медичного висновку КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» про здатність до самообслуговування та потребу у сторонній допомозі від 05.09.2022 року ОСОБА_3 не здатна до самообслуговування, має вади опорно-рухового апарату, порушення мови та правобічну геміплегію. ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду, має обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності контролювати свою поведінку, самостійно не може рухатись та висловлювати необхідність щодо фізіологічних потреб, не здатна до вербального мовлення, не завжди підтримує зоровий контакт під час спілкування з нею. Покликаючись на викладені обставини, просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити опіку над нею та призначити його опікуном останньої.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 адвокат Колодяжна Н.В. та представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 4ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою дружини заявника ОСОБА_1 , є інвалідом першої А групи інвалідності загального захворювання, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 40/24 від 16.02.2024 року ОСОБА_3 виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вираженого психоорганічного синдрому зі значними когнітивними розладами та корковитми поорушеннями, внаслідок чого за своїм психічним станом позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, ОСОБА_3 слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку.

Отже, вимоги заявника про визнання ОСОБА_3 недієздатною повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над, зокрема, фізичними особами, які визнані недієздатними.

Статтею 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічний порядок щодо встановлення опіку над недієздатною особою визначений ч. 1 ст. 300 ЦПК України.

Відповідно до приписів частини другої, третьої та п`ятої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 Цивільного кодексу України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Так, суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Натомість суд зауважує, що подане Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною тіткою його дружини не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: його дружину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є рідною племінницею ОСОБА_3 , або інших близьких родичів.

Також, інших об`єктивних підстав призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 у зазначеному поданні не міститься.

Окрім того, суд наголошує, що умови існування в Державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з росією.

А тому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном тітки дружини за обставин існування інших споріднених членів сім`ї, зокрема її рідної племінниці, оскільки жодних доказів про неможливість здійснення нею обов`язків опікуна щодо ОСОБА_3 до суду подано не було.

Разом з тим, згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатною тіткою дружини ОСОБА_3 , а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном оцінює як таке, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 6, ч. 7ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 39, 40, 41, 55, 60, 62 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141,223, 259, 263-265, 299, 300 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Строк дії рішення - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С. Крупінська

Присяжні засідателі : О.М.Кирильчук

В.В.Кужелюк