Березівський районний суд Одеської області
18.06.2024
Справа № 494/1129/24
Провадження № 2-н/494/54/24
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

18.06.2024 року суддя Березівського районного суду Одеської області Панчишин А.Ю., розглянувши заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал» ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024р. до суду з вищезазначеною заявою звернувся директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал» ОСОБА_1 , якою просить стягнути з боржника - гр. ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - заборгованість з оплати житлово-комунальної послуги, за договором про надання послуг з управління та обслуговування житлового комплексу №1110077 у розмірі 11888,00 грн. та 302,80грн. судових витрат - в розмірі сплаченого заявником судового збору.

Ознайомившись з матеріалами заяви, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Березівському районному суду Одеської області, у зв`язку з чим підлягає направленню за підсудністю до іншого - належного суду, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за договором про надання послуг з управління та обслуговування житлового комплексу.

Однак, відповідно до ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

А, згідно вимог чинного законодавства та судової практики, підсудність позовів, що стосуються нерухомого майна - є виключною, оскільки, за правилами ст.30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Так, постановою Пленуму №3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. В разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Таким чином, у даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, оскільки предметом заяви є стягнення витрат, пов`язаних з утриманням нерухомого майна, і відповідно до положень ст.ст. 30, 162 ЦПК України заява має розглядатися судом за місцем розташування нерухомого майна.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Березівського районного суду Одеської області, - заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал» ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_2 - підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м.Одеси за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст.31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бона Віта-Прохоровський квартал» ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги кватири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за договором про надання послуг з управління та обслуговування житлового комплексу №1110077, - на розгляд до іншого суду за належною територіальною підсудністю, а саме до Малиновського районного суду м.Одеси (65033, м.Одеса, вул.Василя Стуса,1a).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Панчишин А.Ю.