Дата документу 18.12.2024
Справа № 501/3524/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини.

Предмет та підстави позову:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 №242 від 16.06.2021 року, складений Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме:

-виключити відомості з актового запису №242 року про народження ОСОБА_4 в графі «Батько» запис « ОСОБА_3 , громадянин України» та внести відомості до актового запису №242 про народження ОСОБА_4 в графі «Батько» запис ОСОБА_1 , громадянин Республіки Вірменія;

-змінити по батькові ОСОБА_4 з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 03.03.2020 р. по 26.07.2023 р. Дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано 16.06.2021 р. Чорноморським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, свідоцтво Серії НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу в листопаді 2023 року позивач почав спільно проживати з ОСОБА_7 . Під час спільного проживання з позивачем ОСОБА_6 зізналася, що можливо він (позивач) міг бути батьком дитини, оскільки мали місце близькі стосунки.

Відповідно до результатів дослідження від 05.08,2024 р. ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Заяви, клопотання.

Представник позивача - адвокат Лапін К.А. надав суду заяву в якій просив суд розглянути спаву за його відсутності та задовольнити позовні вимоги (а.с.26).

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Нікітіна Г.Е. надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 та його представника, зазначила, що позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, надала заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.27).

Представник Чорноморського відділу ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності , заперечень та клопотань не має (а.с.32).

Процесуальні дії у справі.

17.09.2024 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.18).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідачу у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2020 року по 26.08.2023 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією рішення суду від 26.07.2023р. про розірвання шлюбу (а.с.4,5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 16.06.2021р. Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис про народження 242 9а.с.6).

Батьками ОСОБА_4 вказані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_6 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.07.2023р. у справі №501/1361/23 про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 встановлено, що у сторін від шлюбу є донька ОСОБА_4 (а.с.5).

Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на результати дослідження ДНК на батьківство №1799 від 05.08.2024 р. в якому вказано:

«Передбачуваний батько ( ОСОБА_1 ) у 6588924 разів є більш імовірним біологічним батьком дитини ( ОСОБА_4 ) за випадкову особу чоловічої статі.

Враховуючи апріорну ймовірність встановлення батьківства 50%, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку становить 99, 9999%. Біологічне батьківство передбачуваного батька ( ОСОБА_1 ) щодо дитини ( ОСОБА_4 ) не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу алель них варіантів досліджуваних локусів неспоріднених осіб, становить 99,9999 %» (а.с.7,8).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст..80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст..102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України.

Дослідження, яке надано позивачем в обґрунтування позовних вимог складений на підставі приватної письмової заяви ОСОБА_1 по наданню послуг щодо встановлення батьківства не може бути визнаний належним та допустимий доказом з огляду на наступне.

Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у результатах дослідження від 05.08.2024р. №1799, які здійснені медичною лабораторією CSD LAB, які надані позивачем, як доказ тог, що він є батьком ОСОБА_8 , не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду, не зазначено ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав.

Надані позивачем результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства від 05.08.2024р. №1799 суд відхиляє як доказ, оскільки він не відповідає вимога встановленим ст..102,106 ЦПК України.

Окрім того, суду не надано доказів за допомогою яких можливо ідентифікувати ОСОБА_1 як громадянина Республіки Вірменія, жодного документу, який би підтвердив особу та громадянство позивача суду не надано.

Таким чином, суд, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 264- 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 №242 від 16.06.2021 року, складений Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме:

-виключити відомості з актового запису №242 року про народження ОСОБА_4 в графі «Батько» запис « ОСОБА_3 , громадянин України» та внести відомості до актового запису №242 про народження ОСОБА_4 в графі «Батько» запис ОСОБА_1 , громадянин Республіки Вірменія;

-змінити по батькові ОСОБА_4 з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В.Смирнов