13.05.2024 Справа № 756/7694/21
Справа № 756/7694/21
Провадження № 2/756/125/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 є споживачем центрального опалення та гарячої води, яку він постачає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того вказує, що відповідачка своєчасно не сплачувала кошти за надані послуги, у зв`язку із чим станом на 01.04.2021 року утворилася заборгованість.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку заборгованість не погашає, КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 27 585 грн. 54 коп., заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 37 370 грн. 69 коп. та заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, яка утворилася до 01.05.2018 року у розмірі 22 927 грн. 55 коп.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. При цьому, ОСОБА_1 просила суд застосувати строк позовної давності.

У відповіді на відзив КП «Київтеплоенерго» просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що ними не порушено строки позовної давності.

Крім того, ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву до КП «Київтеплоенерго» про захист прав споживача.

Зустрічний позов обґрунтувала тим, що КП «Київтеплоенерго» невірно нараховує плату за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, не бере до уваги наявні у неї до 14.07.2018 року пільги багатодітної родини, а також нараховує плату за постачання гарячої води без врахування встановленого у неї лічильника.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд перевірити правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення з неї заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, здійснити перерахунок та коригування неправомірно нарахованої заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води по вказаних сумах заборгованості у первісному позові.

Ухвалою суду від 07.03.2023 року зустрічний позов прийнято до провадження разом із первісним позовом.

КП «Київтеплоенерго» у відзиві на зустрічну позовну заяву просило відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

20.04.2023 року ухвалою суду за клопотанням позивача залучено у якості співвідповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , як співвласника квартири.

У новій редакції позовної заяви КП «Київтеплоенерго» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 27 585 грн. 54 коп., заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 37 370 грн. 69 коп. та заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, яка утворилася до 01.05.2018 року у розмірі 22 927 грн. 55 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачки у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відповідно до ст. 223 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом установлено, що відповідно до інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» №062/14-10849 (И-2021) від 27.08.2021 року, квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності в рівних частках належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.01.2002 року (а.с. 56 -57).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22 927 грн. 55 коп., що підтверджується додатками № 1 та № 2 до вказаного договору, а також розрахунком заборгованості за період з 01.07.2015 року по 28.02.2023 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.05.2018 року по 01.04.2021 року складає 64 956 грн. 23 коп. (заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води).

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли за період з 01.07.2015 по 01.04.2021 року, то при вирішенні справи, зокрема щодо правил постачання та оплати послуг, суд керується нормами законодавства, що діяло на момент виникнення цих правовідносин.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

З 01.05.2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Правовідносини з постачання фізичними особами центрального опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила).

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі договору про надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відповідно до норм ЦК України встановлено, якщо особа вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, то договір вважається укладеним.

Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем.

Відповідачки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися).

Тому виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату послуг, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, п.п. 18, 20, 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів за надані позивачем послуги, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення з них заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, щодо клопотання ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, згідно п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Станом на дату подання позовної заяви строк дії карантину був продовжений.

Таким чином, оскільки з 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. ст.ст. 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, слід визнати таким, що пропущений трирічний строк позовної давності за вимогами КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року до березня 2017 року.

За таких обставин стягненню у період до 01.05.2018 року підлягає наявна заборгованість з квітня 2017 року, що відповідно до наданих позивачем розрахунків становить 14 676 грн. 54 коп., з яких 4 969 грн. 72 коп. за послуги з централізованого опалення та 9 706 грн. 82 коп. за послуги з постачання гарячої води, а також заборгованість з 01.05.2018 року в межах заявленого позивачем періоду до 01.04.2021 року у розмірі 64 956 грн. 23 коп., з яких 27 585 грн. 54 коп. за послуги з централізованого опалення та 37 370 грн. 69 коп. за послуги з постачання гарячої води.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надає суду належних та допустимих доказів порушення КП «Київтеплоенерго» її прав як споживача, що виражається у неправильному розрахунку заборгованості, а поданий нею позов зводяться до незгоди із сумою заборгованості.

Суд враховує, що ОСОБА_1 до моменту пред`явлення до неї позову не вчинялось жодних дій стосовно повідомлення КП «Київтеплоенерго» про неправильність нарахування їй плати за надані послуги, оспорювання наявної заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що свідчить про намагання ОСОБА_1 шляхом подання зустрічного позову не захистити свої права, а ухилитися від виконання зобов`язання, що є неприпустимим.

При цьому, інші доводи сторін не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачів за первісним позовом пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, площа Івана Франка, 5) заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 4 969 грн. 72 коп., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 9 706 грн. 82 коп., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року до 01.04.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27 585 грн. 54 коп., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 01.04.2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 37 370 грн. 69 коп., а всього на загальну суму 79 632 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 77 коп.

В решті вимог первісного позову - відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживача - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, площа Івана Франка, 5) 1 028 грн. 44 коп. судового збору та 16 грн. 50 коп. витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути із ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (, зареєстроване місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, площа Івана Франка, 5) 1 028 грн. 44 коп. судового збору та 16 грн. 50 коп. витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя