Справа № 212/598/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

встановив:

У січні 2024 року адвокат Толстих О.Ю., що діє в інтересах позивача звернувся до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого вказав, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 2012 року по червень 2023 року. Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у шлюбі 11 квітня 2014 року подружжя придбало автомобіль Renault Sandero Stepway 1.5 dCi д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 2013 року випуску. Наразі між сторонами виник спір щодо поділу вказаного автомобіля, відповідач не бажає дійти згоди з цього приводу та відмовляється мирно поділити майно подружжя. Відповідач здійснив відчуження вказаного транспортного засобу на користь третьої особи своєї матері ОСОБА_4 , але фактично продовжує ним користуватись. Відповідно до висновку експерта по визначенню ринкової вартості автомобіля від 28 листопада 2023 року середня ринкова вартість автомобіля Renault Sandero Stepway 1.5 dCi д.н.з. НОМЕР_3 складає 267000,49 грн. Оскільки автомобіль було придбано під час шлюбу та в подальшому 11 серпня 2022 року, перебуваючи у шлюбі, відповідачем одноособово відчужено на користь третьої особи, позивач вважає, що наявні підстави для визнання його об`єктом права спільної сумісної вланості подружжя та поділу між сторонами. Враховуючи викладене, просить визнати спільної сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб Renault Sandero Stepway 1.5 dCi, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 та здійснити поділ вказаного майна, стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості вказаного транспортного засобу у розмірі 133500,24 грн., стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1335 грн. та судові витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 3000 грн.

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представник відповідача адвоката Козіної Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги зазначені у позовній заяві не визнала у повному обсязі. Зазначила, що сторони дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням був розірваний. У період перебування в шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 . Після припинення між сторонами шлюбно-сімейних стосунків донька залишилась проживати з матір`ю ОСОБА_1 , які на теперішній час перебувають за межами України. У період перебування сторін у шлюбі 11 квітня 2014 року був придбаний спірний автомобіль Renault Sandero Stepway 1.5 dCi, ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 . 11 серпня 2022 року спірний транспортний засіб було відчужено, при цьому, посилання позивача на те, що автомобіль було відчужено без її згоди не відповідає дійсності. Навесні 2022 року, у зв`язку із військовою агресією ОСОБА_1 разом із їх спільною донькою виїхали за кордон. Сторони підтримували шлюбні відносини, спілкувались, підтримували один одного. Перед відчуженням автомобіля ОСОБА_5 радився позивачем і за взаємною згодою вони вирішили його продати, позивач надала згоду на відчуження автомобіля і лише після цього ОСОБА_5 відчужив спірний автомобіль. Автомобіль був відчужений у період перебування шлюбу та без припинення шлюбних відносин. Крім того, спільну доньку, як і позивача утримував відповідач, при цьому позивач не працювала, а також відповідач сплачував комунальні послуги і сплачує на теперішній час, крім того були витрати на побутові потреби, одяг, їжу та інше та забезпечувалось з доходів відповідача ОСОБА_6 , що підтверджується і грошовими переказами на картку позивача. Автомобіль відчужений зі згоди позивача та гроші від відчуження витрачались на потреби подружжя та їх дитини, ОСОБА_5 відправляв посилки за кордон для дружини та їх дитини, зокрема героскутер для їх спільної доньки. Жодних належних та допустимих доказів витрачання коштів не в інтересах сім`ї позивачем не надано. Посилання на те, що відповідач користується автомобілем не відповідає дійсності, оскільки автомобілем користується його батько, а сам ОСОБА_2 мешкає у місті Одесі і користується автомобілем тільки коли приїздить у місто Кривий Ріг, що буває крайнє рідко. Спірний договір було придбано в кредит за договором купівлі-продажу автомобіля № 2014 ПР/65 від 11 квітня 2014 року оплата товару здійснюється: 25 680,00 грн. покупець сплачує протягом одного робочого дня, цей платіж є передоплатою; наступну сплату, а саме 107 720,00 грн. покупець сплачує протягом 1 робочого дня з дати отримання кредиту. На виконання умов договору купівлі-продажу відповідачем було укладено 14 квітня 2014 року кредитний договір № 1/1895413 та Договір застави № Z1/1895413. Гроші на першочерговий внесок були сплачені ОСОБА_2 від продажу його автомобіля транспортного засобу ВАЗ 2101, 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був його особистим майном придбаним до реєстрації шлюбу, що вказує на те, що грошові кошти внесені ОСОБА_2 були його особистими грошовими коштами, а отже його особистим майном. ОСОБА_2 весь час самостійно сплачував обов`язкові платежі за кредитом самостійно, працюючи офіційно та маючи підробітки, щоб вистачало коштів і на життя його сім`ї, оскільки позивач не працювала. Крім того, 04 січня 2017 року ОСОБА_2 вніс платіж за кредит у сумі 56 800 грн., які отримав від своєї матері ОСОБА_4 . Таким чином, особистим майном ОСОБА_2 був особистий внесок при купівлі автомобіля 82 480,00 грн., що становить 64,24% від загальної вартості автомобіля (загальна вартість автомобіля 128 400 грн.), що становить 5/8 частки. Таким чином, розмір частки у спільному майні подружжя становить 3/8 , що становить 35,76% , та частка кожного 3/16 частка автомобіля, що становить 17,88%. Виходячи, що згідно висновку експерта №203/23 вартість автомобіля становить 267 00,49 грн., сума яка підлягає виплаті позивачу 47 739,69 грн., виходячи з розрахунку: 276 000,49 * 17,88 (1/2 від 35,76 частки спільної в автомобілі)/100. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від представника позивача адвоката Толстих О.Ю. надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що факт відчуження транспортного засобу Renault Sandero Stepway 1.5 dCi відповідачем на корить матері ОСОБА_4 свідчить про фіктивність такого відчуження. Посилання сторони відповідача на те, що відповідач користується вказаним автомобілем тільки коли приїздить до міста Кривого Рогу не відповідає дійсності, оскільки позивачу достеменно відомо, що відповідач продовжує його використовувати та 17 серпня 2023 року на території міста Одеса відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України під час керування транспортним засобом Renault Sanderо д.н.з. НОМЕР_3 . Посилання сторони відповідача на повне утримання відповідачем своєї сім`ї також не відповідає дійсності, оскільки позивач була офіційно працевлаштована, а періоди працевлаштування відповідача, що відображені у його трудовій книжці є епізодичними та нетривалиими. У 2016 році позивач пройшла курс за програмою Манікюр-педикюр, дизайн нігтів та інші навчання і робота з надання послуг манікюру та естетичної косметології приносила їй постійний дохід і саме позивач систематично надсилала відповідачу грошові кошти. До 2018 року сім`я мешкалау квартирі позивача, яку вона раніше прийняла у спадщину, а відповідач лише частково сплачував комунальні послуги, а у подальшому позивач продала квартиру та кошти від її продажу витратила на придбання квартири у новобудові в місті Одеса, де на теперішній час відповідач мешкає з новою родиною. Крім того, до повномаштабної агресії проти України позивач орендувала кабінет у якому надавала послуги з естетичної косметології та манікюру та продавала різні косметичні засоби, мала відповідний інструмент. Після виїзду за межі України, на прохання позивача, відповідач через платформу OLX продавав косметичні засоби, які залишилися у кабінеті позивача, а також інструменти та обладнання: кушетку, раковину, вітрини, лазер для епіляції тощо. Платіжні інструкції, які були долучені відповідачем до відзиву під виглядом перерахування коштів на потреби дитини за відчуження автомобіля, насправді були грошовими коштами за вказані інструменти та косметичні засоби. Відповідачем було продано лазер для епіляції за 80 000 грн., які до теперішнього часу перебувають у відповідача. Відповідач вкрай рідко спілкується з дитиною, а сплачені на утримання дитини аліменти за рішенням суду подає як подарунки до свята.

Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Толстих О.Ю. надав заяву про розгляд справи без участі його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Козіна Н.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) уклали шлюб 21 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане 21 вересня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 715 (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 08 жовтня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1242 (а.с.9).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.11-12).

Згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС № 1243 Регіональноо сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях Головного сервісного центру МВС Вих. № 31/29-1243-3аз-2023 від 29 грудня 2023 року, у відповідності до Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_2 у період з 21 вересня 2012 року по 19 червня 2023 року були зареєстровані наступні транспортні засоби: 17 січня 2020 року транспорний засіб ВАЗ 2101 VIN НОМЕР_5 , 1974 року випуску з об`ємом двигуна 1198 см.куб., дата реєстрації 07 лютого 2008 року, було перереєстровано на ОСОБА_8 ; 11 квітня 2014 року було зареєстровано транспортний засіб Renault Sandero VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску з об`ємом двигуна 1461 см.куб., 11 серпня 2022 року транспортний засіб Renault SanderoVIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску з об`ємом двигуна 1461 см.куб., дата реєстрації 11 квітня 2014 року, було перереєстранова на ОСОБА_4 (а.с.14).

Згідно договору купівлі-продажу автомобіля № 2014 ПР/65 від 11 квітня 2014 року, ТОВ НАРА зобов`язується передати у власність ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язується прийняти та оплатити новий автомобіль марки Renault модель Sandero 2013 року виготовлення (а.с.73-74).

Зі змісту вказаного договору, вбачається, що загальна сума договору на дату його укладання становить 128 400 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата товару здійснюється наступним чином: 25680 грн. покупець сплачує протягом одного робочого дня з дати підписання цього договору, цей платіж є передплатою. Наступну сплату 102720 грн. покупець сплачує протягом одного робочого дня з дати отримання кредиту від банку (п.2.3, 3.1 договору).

Згідно кредитного договору № 1/1895413 від 14 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ Креді Агріколь Банк та ОСОБА_2 , ПАТ Креді Агріколь Банк надає ОСОБА_2 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на купівлю транспортного засобу Renault Sandero для особистих потреб у сумі 102720 грн. строком користування з 14 квітня 2017 року по 13 квітня 2021 року включно (а.с.78-83).

Згідно договору поруки № Р1/1895414 від 14 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ Креді Агріколь Банк та ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на добровільних засадах поручається перед банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_2 , якф виникають з кредитного договору № 1/1895413 від 14 квітня 2014 року (а.с.87-88).

Згідно розписки від 04 січня 2017 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 56800 грн. на погашення кредиту щодо придбання транспортного засобу з метою припинення її зобов`язання за договором поруки № Р1/1895414 (а.с.72).

Згідно договору застави № Z1/1895413 від 14 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ Креді Агріколь Банк та ОСОБА_2 , яким забезпечено вимоги ПАТ Креді Агріколь Банк, що випливають з кредитного договору № 1/1895413 від 14 квітня 204 року, укладеного між ПАТ Креді Агріколь Банк та ОСОБА_2 та за яким в забезпечення виконання зобов`язань, ОСОБА_2 на умовах, передбачених договором, передає у заставу належне йому на праві власності майно, а саме транспортний засіб Renault Sandero 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2 та майнові права на зазначений транспортний засіб (а.с.89-92).

Згідно розписки від 24 березня 2014 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 32 000 грн. за продажу транспортного засобу ВАЗ 2101 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі генеральної довіреності від 24 березня 2014 року зареєстрованої в реєстрі за № 1165 (а.с.70).

Згідно розписки від 24 березня 2014 року, ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_2 транспортний засіб ВАЗ 2101 1974 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі генеральної довіреності від 24 березня 2014 року зареєстрованої в реєстрі за № 1165 з правом розпорядження та подальшого переоформлення права власності на вказаний автомобіль на себе (а.с.71).

Згідно висновку експерта № 203/23 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринковою вартості від 28 листопада 2023 року, який складений судови екпертом ОСОБА_10 , середня ринкова ціна автомобіля Renault Sandero Stepway 1.5 dCi реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 , на дату оцінки 23 листопада 2023 року складає 267000,40 грн. (а.с.15-28).

Згідно наданих копій квитанцій, ОСОБА_2 здійснював перекази грошових коштів на адресу ОСОБА_1 у період часу з травня 2022 року по березень 2023 року у загальному розмірі 37300 грн. (а.с.60-69).

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини 1 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Аналогічно згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

При цьому в частині 2 статті 364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 127/7029/15-ц зазначено, що поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Аналогічної позиції дотримується й Велика Палата Верховного Суду, яка у постанові від 8 лютого 2022 року по справі № 209/3085/20 відзначила, що якщо позивач просить припинити не право власності відповідача на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації, а своє право на частку у цьому майні та стягнути компенсацію з відповідача, то на ці правовідносини поширюються, зокрема, положення частини другої статті 364 ЦК України. Відповідний припис передбачає, що співвласник, частку якого у майні не можна виділити в натурі, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Так, за результатами розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 2012 року та 11 квітня 2014 року було придбано транспортний засіб Renault Sandero VIN НОМЕР_2 , 2013 року випуску з об`ємом двигуна 1461 см.куб., який 11 серпня 2022 року без згоди позивача, відповідач відчужив третій особі ОСОБА_4 . Вказаний транспортний засіб був придбаний під час перебування сторін у шлюбі, а тому він є їх спільною сумісною власністю.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження надання згоди позивачем на відчуження спірного автомобіля суду не надано. Оцінюючи надані відповідачем квитанції про перерахування на користь позивача грошових коштів, суд не приймає їх як підтвердження виплати половини вартості спірного автомобіля, оскільки вказані квитанції не містять вказівки на призначення платежу, крім того, більшість з них здійснена у період до моменту відчуження спірного автомобіля.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що частина грошових коштів в сумі 32 000 грн. які витрачені на придбання спільного автомобіля були його особистими коштами, отриманими від ОСОБА_9 за продаж автомобіля ВАЗ 2101, оскільки надана розписка та копія генеральної довіреності не є належним та допустимим доказом вчинення правочину купівлі-продажу транспортного засобу в розумінні вимог діючого законодавства.

Так, перелік майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначений у ст.57 СК України.

Відповідно до ч.7 ст.57 СК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Суд також відхиляє твердження відповідача про внесення ним особистих кошів на погашення кредиту в сумі 56800 грн., які були надані йому матір`ю згідно розписки, оскільки зі змісту самої розписки вбачається, що мати відповідача - ОСОБА_4 надала йому ці кошти з метою виконання власного обов`язку як поручителя за кредитним договором, а отже вказані кошти не є особистою власністю відповідача в розумінні ст.57 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру компенсації частини вартості спірного автомобіля, суд приймає як належний та допустимий доказ у справі, який не спростований відповідачем, висновок експерта від 28 листопада 2023 року, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу марки Renault Sandero Stepway 1.5 dCi реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер кузова (VIN) НОМЕР_2 складає 267000,40 грн., а отже вартість частини від спірного автомобіля, що підлягає стягненню з відповідача складає 133500,20 грн. (267500,40 /2).

При цьому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, оскільки станом на момент розгляду справи автомобіль був відчужений та перебуває у власності іншої особи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 1335 грн. судового збору за подання позову, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно до положень ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Так, позивачем понесено витраті у розмірі 3000 грн. на залучення експерта для проведення експертизи по визначенню вартості транспортного засобу Renault Sandero Stepway 1.5 dCi на підтвердження чого надано рахунок-фактуру № 216 від 23 листопада 2023 року та платіжну інструкцію № 0.0..1 від 23 листопада 2023 року про сплату позивачем грошових коштів у сумі 3000 грн. на користь експерта ОСОБА_10 (а.с.30-31).

Таким чином, відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на залучення експерта у розмірі 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 57, 76, 141, 247, 259 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.60, 61, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частини транспортного засобу Renault Sandero Stepway 1.5 dCi, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 у розмірі 133 500 (сто тридцять три тисячі п`ятсот) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1335 гривень та витрати на проведення експертизи у розмірі 3000 гривень, а всього 4335 (чотири тисячі триста тридцять п`ять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 18 червня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко