Справа № 569/2999/24
29 травня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
у складі: головуючої судді Галінської В.В.
секретар судового засідання Калентинець Т.В.
учасники справи: позивач ОСОБА_1
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він є рідним братом ОСОБА_4 ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила сина ОСОБА_3 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Вказує, що його сестра веде аморальний спосіб життя: зловживає алкогольними напоями, вживає наркотичні засоби, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за дрібні крадіжки. Постановою Рівненського міського суду від 26.01.2023 року у справі № 569/1000/23 відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та життя, а саме не догляд за дітьми, яких залишає вдома без нагляду. Фактично вже більше шести років сином відповідачки опікується позивач та його батько - ОСОБА_6 . Відповідачка не приймає ніякої участі у вихованні сина та ніколи нічого не купувала йому із одягу, взуття.
Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 березня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.
Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 29 травня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність та відсутність його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилась, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзиву не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання ОСОБА_8 не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається із копії постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26 січня 2023 року ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з тим, що 16 грудня 2022 року об 00 год. 43 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 будучи матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та життя, а саме, не доглядає за дітьми, залишає вдома без нагляду.
Із психолого-педагогічної характеристики учня 3-Г класу ліцею №11 ОСОБА_3 , 2015 року вбачається, що ОСОБА_10 проживає в сім`ї з матір`ю і дідусем. ОСОБА_11 за період навчання хлопчика у 1 класі кілька разів відвідала заклад освіти, на даний час контакту з класним керівником не підтримує. Під час навчання ОСОБА_12 у другому та третьому класі вихованням дитини займається дідусь ОСОБА_6 . Дідусь приділяє належну увагу навчанню та розвитку внука. Відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником, цікавиться шкільним життям та досягненнями дитини. У підготовці до школи, виконанні домашніх завдань хлопчику допомагає дідусь. Зі слів ОСОБА_13 , саме він забезпечує ОСОБА_14 шкільним приладдям, одягом та взуттям відповідно до сезонів.
З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 15.04.2024 року №08-01-425/24 вбачається, що ОСОБА_10 навчається у Рівненському ліцеї №11 Рівненської міської ради. Відповідно до інформації закладу, вихованням дитини займається дідусь і дядько. Мати участі у шкільному житті сина не бере. Під час бесіди з працівниками служби малолітній ОСОБА_15 пояснив, що мама з ним не живе, не готує їсти, нічого не купує. Хлопчик давно бачив маму. Йому добре жити з дідусем і дядьком. Питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 11.04.2024 року. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи прийняла рішення рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати до Рівненського міського суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_12 . Враховуючи вищевикладені факти, керуючись ст. 19 та ст.164 СК України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовного її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 позивач посилається, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню сина, не приймає участі у його житті, не забезпечує необхідного його утримання.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об"єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім"ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов"язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
Тлумачення зазначеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов"язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов"язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
До аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 15 липня 2019 року у справі №336/9218/14.
Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до свого сина та як наслідок цього нехтування наданими їй батьківськими правами та обов"язками.
Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осміб, які бажають проживати з дитиною, брати у часть у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Наданий в якості доказу висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає таким, що відповідає інтересам дитини. З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає окремо від дитини, не спілкується з нею, вихованням дитини не займається. Доказів протилежного відповідачем суду не подано. Відповідач ні до суду, ні на засідання комісії з питань захисту прав дитини при ВК РМР не з`явилась.
У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме те що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов"язками, піклування та турботи до сина не виявляє, станом його здоров"я не цікавиться, фізичний та моральний розвиток не підтримує, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, приймаючи до уваги те, що позивачем в ході судового розгляду доведено належними та достатніми доказами факти свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов"язками, суд вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Аналізуючи досліджені докази, суд на основі всебічного, повного, об"єктивного та безпосереднього з"ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з"ясувавши їх достатність і взаємний зв"язок у сукупності, захищаючи права та інтереси дитини, враховуючи особу відповідача, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Суддя