ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Київ

справа № 449/829/18

провадження № 61-2463св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року в складі судді Борняка Р. О. та постанову Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року в складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ у натурі частини будинковолодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1 , з визнанням права власності на частину будинковолодіння, а також про виділ у натурі в користування частини земельної ділянки за цією ж адресою з встановленням порядку її користування.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником частини будинковолодіння АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинковолодіння є відповідач.

Будинок фактично складається з двох окремих володінь: квартири АДРЕСА_1 площею 122,7 кв.м, розташованої на другому поверсі, якою користується вона, та квартири АДРЕСА_2 площею 106,5 кв.м, розташованої на першому поверсі, якою користується відповідач, а також підвалу площею 99,3 кв.м, який знаходиться у їх спільному користуванні.

Однак, відповідач перешкоджає їй в користуванні будинком, між ними постійно виникають конфлікти щодо порядку користування та володіння спільним майном, що стало підставою для звернення до суду.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року, позов задоволено.

Поділено в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме:

визнано за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частку будинку, яка складається з: підвалу площею 44,85 кв.м, з якихчастина сходової клітки літ. І (утому числі частково під запланованою перегородкою) -3,45 кв.м; підвал літ. ІІ - 6,5 кв.м; підвал літ. ІІІ - 18,2 кв.м; підвал літ ІV. - 16,7 кв.м; першого поверху площею 5,7 кв.м, з яких частина сходової клітки літ. І - 5,7 кв.м; другого поверху площею 119,2 кв.м, з яких: сходова клітка, літ. ІІ - 10,1 кв.м; коридор літ. 2-1 - 5,3 кв.м; житлова кімната літ. 2-2 - 12,9 кв.м; житлова кімната літ. 2-3 - 21,6 кв.м; житлова кімната літ. 2-4 - 21,2 кв.м; житлова кімната літ. 2-5 - 18,8 кв.м; суміщений санвузол літ. 2-6 - 9,1 кв.м; кухня літ. 2-7 - 14,7 кв.м; лоджія, літ. 2-8 - 5,5 кв.м; балкон літ. «б»;

визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на частку будинку, яка складається з: підвалу площею 56,05 кв.м, з яких частина сходової клітки літ. І (у тому числі частково під запланованою перегородкою) - 9,55 кв.м; коридор, літ. V - 4,4 кв.м; підвал, літ. VІ - 15,8 кв.м; підвал літ. VІІ - 25,2 кв.м; підвал літ. VІІІ - 1,1 кв.м; першого поверху площею 104,0 кв.м, з яких частина сходової клітки літ. І - 8,9 кв.м; житлова кімната літ. 1-1 - 13,4 кв.м; житлова кімната літ. 1-2 - 6,2 кв.м; житлова кімната літ. 1-3 - 23,0 кв.м; житлова кімната, літ. 1-4 - 17,6 кв.м; коридор літ. 1-5 - 5,1 кв.м; суміщений санвузол літ. 1-6 - 3,2 кв.м; кладова літ. 1-7 - 6,8 кв.м; кухня літ. 1-8 - 10,3 кв.м; туалет літ. 1-9 - 2,0 кв.м; кухня літ. 1-10 - 7,5 кв.м; сходи літ. «а».

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно провести такі ремонтно-будівельні роботи: влаштувати перегородку в приміщенні підвалу літ. І з метою його розподілу на 2 частини;замурувати дерев`яний проріз між приміщеннями літ. ІV та літ. V; влаштувати, відновити дверний проріз з ніші між приміщеннями літ. ІІІ та літ. ІV; з наявного віконного отвору приміщення літ. ІІ влаштувати дверний проріз з входом в підвал.

Зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 24 911,00 грн у рахунок збільшення її частки у власності будинку.

Позовну вимогу про виділення в натурі в користування частини земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач є власником ідеальної частини спірного житлового будинку, має право та бажає виділити в натурі частку з майна, що є у спільній частковій власності, а відповідач перешкоджає їй у користуванні частиною майна, у зв`язку з чим, врахувавши висновок експерта, вважав за можливе позов задовольнити.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2023 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року в частині задоволених позовних вимогй направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 15 липня 2019 року в справі № 235/499/17, від 08 серпня 2019 року в справі № 450/1686/17, від 22 вересня 2021 року в справі № 463/3724/18; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини справи. Зокрема, не перевірили, чи перебувало спірне приміщення підвалу у володінні, користуванні та розпорядженні позивача, не з`ясували правовий статус цього приміщення, у зв`язку з чим дійшли передбаченого висновку про можливість його поділу між сторонами.

Судові рішення в частині залишення позовних вимог щодо земельної ділянки без розгляду відповідач не оскаржує, тому висновки судів у цій частині Верховний Суд не перевіряє.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

12 червня 2023 року справа № 449/829/18 надійшла до Верховного Суду.

Позивач подала відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2000 року, позивач є власником ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала спадкодавиці ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 1989 року.

Відповідач є власником іншої частки цього житлового будинку на підставі спадкового договору від 13 лютого 2004 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 .

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 складається з 8-ми житлових кімнат, 3-х кухонь, 2-х ванн, 2-х туалетів, 2-х кладових, 2-х коридорів, 2-х сходових кліток та 8-ми приміщень підвалу.

Згідно з технічним паспортом на цей будинок, будинок складається з:

підвалу загальною площею 100,9 кв.м, з яких: сходова клітка літ. І - 13,0 кв.м; підвал літ. ІІ - 6,5 кв.м; підвал літ. ІІІ - 18,2 кв.м; підвал літ. ІV - 16,7 кв.м; коридор літ. V - 4,4 кв.м; підвал літ. VІ - 15,8 кв.м; підвал літ. VІІ - 25,2 кв.м; підвал літ. VІІІ - 1,1 кв.м;

І поверху загальною площею 109,7 кв.м, з яких: сходова клітка літ. І - 14,6 кв.м; житлова кімната літ. 1-1 - 13,4 кв.м; житлова кімната літ. 1-2 - 6,2 кв.м; житлова кімната літ. 1-3 - 23,0 кв.м; житлова кімната літ. 1-4 - 17,6 кв.м; коридор літ. 1-5 - 5,1 кв.м; суміщений санвузол літ. 1-6 - 3,2 кв.м; кладова літ. 1-7 - 6,8 кв.м; кухня літ. 1-8 - 10,3 кв.м; туалет літ. 1-9 - 2,0 кв.м; кухня літ. 1-10 - 7,5 кв.м,

ІІ поверху загальною площею 120,76 кв.м, з яких: балкон літ. І - 1,56 кв.м; сходова клітка, літ. ІІ - 10,1 кв.м; коридор, літ. 2-1 - 5,3 кв.м; житлова кімната, літ. 2-2 - 12,9 кв.м; житлова кімната літ. 2-3 - 21,6 кв.м; житлова кімната літ. 2-4 - 21,2 кв.м; житлова кімната літ. 2-5 - 18,8 кв.м; суміщений санвузол літ. 2-6 - 9,1 кв.м; кухня літ. 2-7 - 14,7 кв.м; лоджія літ. 2-8 - 5,5 кв.м.

З метою встановлення можливості поділу в натурі спірного житлового будинку у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи складений висновок експерта № 003/19 від 18 лютого 2019 року, яким запропоновано три можливі варіанти розподілу в натурі житлового будинку відповідно до часток, наближених до ідеальних.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи в дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що були належним чином оцінені, встановивши можливість поділу в натурі між сторонами житлового будинку, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, та врахувавши, що запропонований експертом у цьому висновку перший варіант поділу наближений до ідеальних часток сторін у спільній власності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та поділу будинку за цим варіантом.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 липня 2022 року в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко