Справа №: 398/2960/24
провадження №: 2-др/398/22/24
"18" грудня 2024 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.
за участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.
розглянувши у судовому засіданні в м. Олександрії заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій,
У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій.
15 листопада 2024 року по справі постановлено рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за порушення строків виконання платіжних операцій у розмірі 3 324,56 євро, що станом на 07.06.2024 року за курсом Національного банку України становить 145 040,57 грн.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки судом не встановлено необхідності виклику учасників справи, розгляд заяви про стягнення судових витрат, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і письмовими доказами, які подані сторонами.
Згідно ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Так, судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду 15 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій постановлено рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за порушення строків виконання платіжних операцій у розмірі 3 324,56 євро, що станом на 07.06.2024 року за курсом Національного банку України становить 145 040,57 грн.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Окрім цього, на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення та надано докази понесення витрат на правничу допомогу.
Дослідивши повно і всебічно матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, на підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 03.06.2024 року №03-06, відповідно до п.3.3 зазначено, що вартість послуг складає 3000 грн./год. Пунктом 3.5 зазначено, що детальний опис робіт (послуг) виконаних (наданих) адвокатом в рамках виконання договору про надання правової допомоги та їх остаточна вартість визначається в акті виконаних робіт (наданих послуг).
Відповідно до акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 17.11.2024 року зазначено наступне:
-на правовий аналіз судової практики адвокатом витрачено 1 годину = 3000 грн. (вартість послуг);
-на участь у судовому засіданні адвокатом витрачено 2,5 год.х3000=7500 грн. (вартість послуг);
-на підготовку заперечень на клопотання про застосування позовної давності, необхідних клопотань та пояснень витрачено 1,5 год.х3000=4500 грн. (вартість послуг).
Перевіривши вищенаведену вартість послуг наданих адвокатом суд зазначає, наступне.
У вищезазначеній цивільній справі ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2024 року позовну заяву було направлено за підсудністю до Соломянського районного суду м.Києва.
Не погодившись з зазначеною ухвалою представником позивача була подана апеляційна скарга та постановою Кропивницького апеляційного суду ухвалу судді Олександрійського міськрайонного суду від 13.06.2024 року було скасовано та справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. Як зазначено у постанові справа розглядалася в порядку письмового провадження, тобто представник позивача не приймав участі у розгляді апеляційної скарги.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 25.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 15.11.2024 рік. В ухвалі зазначено, що сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви про проведення підготовчого розгляду справи без їх участі. Таким чином, з`ясовано, що представник позивача не приймав особистої участі у підготовчому судовому засіданні.
15.11.2024 року цивільну справу розглянуто у судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку за участі представника позивача та представника відповідача. По справі постановлено рішення. Відповідно до протоколу судове засідання розпочате о 10:31 год., закінчено об 11:30 год.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Таким чином судом встановлено, що представник позивача особисто приймав участі у судовому засіданні лише 15.11.2024 року та час, який був ним витрачений складає 1 годину, тобто суду не надано підтвердження участі представника позивача у судових засіданнях 2,5 години, як це зазначено у акті приймання-передачі наданих юридичних послуг, а тому, на думку суду зазначена сума витрат в розмірі 7500 грн. є завищеною та не відповідає дійсності.
Щодо заперечень представника відповідача щодо необґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 р.: «Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони».
Таким чином, суд зазначив, що у питанні визначення розподілу судових витрат судді мають виступати виключно як арбітри та надавати оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами. Вирішення питання про розподіл судових витрат судом на власний розсуд може бути підставою для оскарження такого рішення.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, проте представник відповідача не надав жодного доказу на підтвердження фактів, викладених у заперечені проти вимог позивача.
Керуючись ст. ст.141, 270,280-282 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №398/2960/24 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення пені за порушення строків виконання платіжних операцій.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
представник позивача: адвокат Смірнов Андрій Андрійович, адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
представник відповідача: Корнієнко Наталія Юріївна, РНОКПП НОМЕР_3 , місце знаходження:м.Полтава.
Суддя Т.В.Голосеніна