Справа № 185/3095/24
Провадження № 2/185/2419/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

18 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на час навчання, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання дитини, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком спільного з позивачем сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні матері. У зв`язку із тим, що дитина продовжує навчання, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача не надходило відзиву, заяв клопотань також не надіслав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У свою чергу 17 вересня 2008 року було розірвано шлюб між сторонами. Вказане підтверджується відповідною копією рішення про розірвання шлюбу.

Згідно копії довідки від 20.02.2024 року, вказана дитина сторін дійсно навчається на першому курсі агрономічного факультету в Дніпровському державному аграрно-економічному університеті.

Відповідно до копії договору про припинення права на аліменти для дитини вбачається, що сторони 05.07.2008 року уклали договір, в якому відповідач передав у власність сина ОСОБА_3 однокімнатну квартиру, а позивачка прийняла її в рахунок належних до сплати аліментів.

Пунктом 14 вищевказаного договору визначено, що ОСОБА_1 зобов`язується самостійно утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 , який залишається проживати разом з нею, до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1,2 ст.190 Сімейного кодексу України Той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.

Стаття 201 СК Украъни передбачає, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Тобто, з огляду на приписи ст. 190, 201 СК України, договір про припинення права на аліменти для дитини також стосується і припинення на аліменти повнолітньої дитини, яка навчається.

Пункт 14 договору зобов`язує позивачку утримувати дитину до повноліття, а не звільняє відповідача від сплати аліментів лише до повноліття.

Беручи до уваги все вищевикладене, зважаючи на досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.84,190,199,201 СК України, ст.12,13,81,89,141,259,265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя М. М. Перекопський