Провадження №2/359/1055/2024
03 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про конфіскацію земельної ділянки, -
1. Зміст позовних вимог.
2. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.36-37).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року було задоволено заяву Бориспільської окружної прокуратури про забезпечення позову та накладено арешт на спірну земельну ділянку.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.49).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
3. Ставлення учасників справи до позовних вимог.
Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліна Н.П. надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання не з`явились та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянками російської федерації (а.с.29-30).
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.22 «Припинення прав на землю» ЗК України, гл.25 «Припинення права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.
5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.
Згідно з ч.5 ст.22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.
За змістом ч.1 ст.130 ЗК України набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава.
Відповідно до ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Згідно вимог підпункту «е» ч.1 ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Згідно з п.10 ч.1 ст.346 ЦК України підставами припинення права власності є, зокрема конфіскація.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов?язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як іноземні громадянки набули право власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення та не відчужили її протягом строку, встановленого ч.4 ст.81 ЗК України.
До вказаного висновку суд приходить також враховуючи те, що прокурором Бориспільської окружної прокуратури обраний належний спосіб захисту порушених прав держави в особі ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами.
7. Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №2801 від 14 вересня 2023 року (а.с.33) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Київською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 5368 гривень, а також у розмірі 1342 гривень за подання заяви про забезпечення позову, згідно платіжної інструкції №2797 від 14 вересня 2023 року. Пред`явлений позов задоволений. Тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі по 3355 гривень з кожного із відповідачів.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.348 ЦК України, ч.5 ст.22, ч.4 ст.81, ч.1 ст.130, ч.1, ч.2 ст.145 ЗК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3355 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3355 гривень.
Позивач: Бориспільська окружна прокуратура Київської області, адреса: Київська область, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, 21.
Відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: російська федерація, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області, м. Новий-Уренгой;
ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , відомості про зареєстроване місце проживання не встановлені.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення суду 03 червня 2024 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський