Справа № 482/466/24
Номер провадження 2/482/467/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В. розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року позивач звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що 10.12.2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем у ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюбні відносини відповідачем з часом погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки. Сторони втратили почуття любові та довіри. На даний час сімя існує формально, примирення не можливе.

Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 10.12.2013 року.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, втрату почуття любові та довіри

Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам.

Відповідач позов визнає.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача.

За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню.

Клопотання позивача про залишення їй дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141,142, 259, 264, 265, 273, 279-281, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 10.12.2013 року, актовий запис №96, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 605 грн. 60 коп. судових витрат.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову відповідно до квитанції №9334-0454-6623-8431 від 23.02.2024 року, що становить 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Сергієнко С.А.