Справа № 333/4991/24
Провадження № 2-з/361/167/24
У Х В А Л А
18 грудня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Радзівіл А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
05 червня 2024 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальової Ю.В. матеріали даної справи передані до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
05 липня 2024 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області.
15 липня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 листопада 2024 року.
12 грудня 2024 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2013 року № 355, посвідченого приватним нотаріусом Компанєць І.В.
В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач посилалась на те, що позивачу стало відомо про те, що відповідач намагається продати єдине належне їй нерухоме майно, за рахунок якого можливо було б забезпечити позов.
Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, приймаючи до уваги що ціна позову складає 23 тисячі доларів США, а квартиру відповідач продає за 35 тисяч доларів, тобто, арешт майна у цьому випадку є співмірним.
Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист її права на отримання значної суми відшкодування у розмірі 920000 гривень, так як відповідач не працює, не має ніяких доходів, але має у власності єдине житло, яке намагається продати.
До заяви представник позивача додала довіреність в перекладі із грецької мови на українську мову, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіма без винятку необхідними повноваженнями в тому числі подарувати належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_2 - громадянці ОСОБА_4 .
Дослідивши заяву та додані до неї письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ст. 150 ЦПК України способами забезпечення позову є: 2) заборона вчиняти певні дії; 6) зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржникому судовому порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.
Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства, можна дійти висновку про те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
05 червня 2024 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальової Ю.В. матеріали даної справи передані до Броварського міськрайонного суду Київської області за підсудністю.
05 липня 2024 року матеріали даної справи надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області.
15 липня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 листопада 2024 року.
12 грудня 2024 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову посилаючись на те, що на даний час наявні докази того, що відповідач намагається відчужити належне їй майно.
Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 травня 2024 року вбачається, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2013 року № 355, посвідченого приватним нотаріусом Компанєць І.В.
Із наданої копії довіреності в перекладі із грецької мови на українську мову, вбачається, що ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником з усіма без винятку необхідними повноваженнями в тому числі подарувати належну їй на праві власності квартиру за АДРЕСА_2 - громадянці ОСОБА_4 , крім того отримати і виконати ухвали Комунарського районного суду м.Запоріжжя у справі №333/4543/24 від 26 вересня 2024 року, а саме з метою скасувати захід забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 04.02.2013 року № 355, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 532493101.
Таким чином із наданих доказів вбачається, що відповідач намагається відчужити належне їй нерухоме майно, за рахунок якого можливо забезпечити позов.
Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами, приймаючи до уваги що ціна позову складає 23 тисячі доларів США, арешт майна у цьому випадку є співмірним.
З урахуванням всіх обставин, при вжитті заходів забезпечення позову суд бере до уваги те, що даний вид забезпечення позову не позбавляє права власності відповідача на належне їй майно, а лише по своїй суті є тимчасовим обмеженням у праві розпорядження таким майном, у той же час забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь останнього, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2013 року № 355, посвідченого приватним нотаріусом Компанєць І.В.
На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149-153, 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-
Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2013 року №355, посвідченого приватним нотаріусом Компанєць І.В.
Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.
Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Радзівіл А.Г.