Справа № 0603/6992/12
Провадження № 4-с/0274/6/24
Ухвала

Іменем України

11.06.2024 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання Рудич М.О., скаржниці ОСОБА_1 , державного виконавця Мазура О.М., стягувача ОСОБА_2 , представника стягувача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області скаргу ОСОБА_4 , особа на рішення якої подається скарга: головний державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазур Олександр Миколайович, стягувач - ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця -

в с т а н о в и в:

20.02.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура О.М. вчинені ним у ході виконання виконавчого листа №2/0603/2453/12 від 24.04.2013, що видав Бердичівський міськрайонний суд про стягнення з ОСОБА_4 (боржник) на користь ОСОБА_2 (стягувача) аліментів в розмірі 1/12 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.10.2012р. і до моменту його смерті (довічно), щодо нарахування ним заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 06.03.2024 за період з 01.06.2023 по 29.02.2024 становить 7005.33 гривні та зобов`язати його вжити всіх необхідних дій і заходів щодо відновлення порушених прав ОСОБА_4 , а саме зняття тимчасових обмежень та виключення ОСОБА_4 з Єдиного реєстру боржників;

- скасувати постанови головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура О.М. винесені ним від 06.03.2024 року стосовно ОСОБА_4 , а саме: постанову від 06.03.2024 року про арешт коштів боржника; постанову від 06.03.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; постанову від 06.03.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову від 06.03.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову від 06.03.2024 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві, виїзду за межі України; постанову від 06.03.2024 року про арешт майна боржника;

- зобов`язати головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура О.М. здійснити відповідні операції щодо технічного виключення ОСОБА_4 з Єдиного реєстру боржників;

-зупинити (відстрочити) виконавче провадження згідно виконавчого листа №2/0603/2453/12 від 24.04.2013, що видав Бердичівський міськрайонний суд про стягнення з ОСОБА_4 (боржник) на користь ОСОБА_2 (стягувача) аліментів в розмірі 1/12 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.10.2012р. і до моменту його смерті (довічно), на період відсутності доходу (заробітку) у ОСОБА_4 ;

- зобов`язати ОСОБА_4 повідомити державного виконавця про наявність у неї доходу (заробітку) у разі відновлення її зайнятості (працевлаштування).

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що на виконанні у головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура О.М. знаходиться виконавчий лист №2/0603/2453/12 від 24.04.2013, виданий Бердичівський міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/12 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.10.2012 і до моменту його смерті (довічно).

Заявниця зазначає, що до 2022 року нею справно сплачувались аліменти на користь ОСОБА_2 відповідно до рішення суду, оскільки на час прийняття судового рішення її матеріальний стан дозволяв забезпечувати утримання непрацездатного батька пенсіонера, однак наразі ці обставини змінились, тому вона не спроможна забезпечити виконання судового рішення, оскільки не працює, в зв`язку з чим доходи у неї тимчасово відсутні, про що заявниця щороку інформує державну виконавчу службу. При проведенні виконавчих дій, державний виконавець неправомірно нарахував їй борг в сумі 7005,33 грн. зі сплати аліментів та виніс низку постанов від 06.03.2024 року про тимчасове обмеження її конституційних прав , а саме: про арешт коштів боржника, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; арешт майна боржника, а саме частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка не є її власністю, а також на єдине житло - по АДРЕСА_2 .

Вказує, що про наявність вказаних вище постанов їй стало відомо лише 10.05.2024 року, виключно за результатами направлення до ДВС 03.05.2024 року запиту про надання процесуальних документів, на підставі яких її було занесено до Реєстру боржників, на підставі чого їй прийшло смс-повідомлення про блокування карткового рахунку, а також заяви, яка зберігається у матеріалах ДВС, з відміткою про отримання оскаржуваних процесуальних документів 10.05.2024 року і скарги на протиправні дії працівників ДВС. Відповіді на скаргу вона досі не отримала, тому вирішила за захистом свого порушеного права звернутись до суду.

Зазначає, що оскаржувані постанови вважає неправомірними з тих підстав, що попередньо вже аналогічне питання нарахування заборгованості і тимчасового обмеження її прав у ході даного виконавчого провадження вже розглядалось у суді. Всі обставини досліджувались і факт неправомірного нарахування заборгованості було встановлено судом, в результаті чого винесені постанови скасовано, а дії виконавця щодо нарахування заборгованості визнано неправомірними (справа № 0603/6992/12).

На даний час, у ході виконавчого провадження змінився виконавець, а обставини справи залишились незмінними. Головному державному виконавцю Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазуру О.М. відомо про всі обставини справи та про наявність ухвали суду, яка набрала законної сили. Всупереч ухвалі Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.06.2023 року та нормам права державним виконавцем проігноровано факти, встановлені судом та норми права. Всупереч чинному законодавству України, державний виконавець повторно безпідставно нарахував даний борг, ігноруючи наявність ухвали суду з цього ж предмета спору (щодо незаконного нарахування заборгованості та допустив тимчасове обмеження прав ОСОБА_4 ).

Також вважає неправомірними дії державного виконавця, в тому, що ним не було доведено до її відома про наявність винесених постанов, у спосіб визначений законодавством, що призвело та внесення її даних до Єдиного реєстру боржників та вжиття заходів щодо блокування розрахункових рахунків. Постановою від 06.03.2024 року про арешт майна боржника, державним виконавцем використано неперевірені дані, які привели до вчинення ним ще й додаткових порушень, а саме в ході винесення низки процесуальних документів було неправомірно накладено арешт на майно, яке не належить їй на праві власності по АДРЕСА_1 .

В зв`язку з наведеними обставинами вважає дії головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) Мазура О.М. неправомірними.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 20.05.2024 року скаргу ОСОБА_4 прийнято до розгляду ( а.с.45-46).

03.06.2024 представником Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Більським О.Л. подано заперечення на скаргу, згідно якого відділ ДВС не погоджується з поданою скаргою ОСОБА_4 , вважає її вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав : на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження, зареєстроване в автоматизованій системі виконавчого провадження за №37944184 з примусового виконання виконавчого листа № 0603/6992/12 від 24.04.2013 р. виданого Бердичівським міськрайонним судом про: стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/12 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2012року і до моменту його смерті (довічно). 15.05.2013 року по зазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 37944184, яка направлена сторонам до виконання та до відома рекомендованим листом. 15.05.2013 року за вихідним номером 17/1133/5416 направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату до виконавчого комітету Бердичівського міської ради. Починаючи з травня 2013 року на депозитний рахунок щомісяця надходили стягнення аліментів з заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та були перераховані на рахунок стягувача. 30.09.2021 року повернулася постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника у зв`язку із звільненням заявниці відповідно до розпорядження Бердичівського міського голови від 30.08.2021 року. 04.10.2021 року направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату до Бердичівського міського центру зайнятості. Починаючи з грудня 2021 року на депозитний рахунок щомісяця надходили стягнення аліментів з заробітної плати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та були перераховані на рахунок стягувача. З 26.09.2022 року відсутні стягнення згідно звіту про здійснення відрахування та виплати Бердичівського міського центру зайнятості, припинено виплату допомоги по безробіттю (закінчення строку виплати). Згідно отриманих відповідей встановлено, що ОСОБА_4 не працює, пенсію не отримує, зареєстрованих транспортних засобі за боржником не виявлено. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 5 ст. 194 Сімейного кодексу України, положення частин першої -третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. В рамках вказаного виконавчого провадження на виконання вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 06.03.2024року винесено наступні постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України-до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, -до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - -до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Інформацію відносно боржника внесено до Єдиного реєстру боржників.

Також, в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку підписано електронним цифровим підписом та надіслано банкам-учасникам електронного обміну. Постанови та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів були надіслані заявниці рекомендованою кореспонденцією за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно довідки (відповіді) Укрпошти лист не вручено. Станом на 30.04.2004 заборгованість по сплаті аліментів становить 8562,07 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала вимоги скарги, наполягала на її задоволенні.

Представник Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мазур О.М. в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог ОСОБА_4 . Зазначив, що діяв в межах діючого законодавства. Просив врахувати письмові заперечення від 03.06.2024 та вказав, що заявниця пропустила строк звернення до суду із даною скаргою.

ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, згідно яких вважає дії головного державного виконавця Мазура О.М. правомірними, зазначив, що йому відомо, що заявниця працює неофіційно в ТОВ " Ревега".

Представник стягувача адвокат Позняк І.С., заперечила проти задоволення скарги, зазначила, що вважає, що заявниця вчиняє дії щодо ухилення від сплати аліментів.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура О.М. (виконавче провадження № 37944184) перебуває виконавчий лист № 2/0603/2453/12, виданий 24.04.2013 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/12 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.10.2012 р. і до моменту його смерті (довічно), що підтверджується матеріалами справи, що підтверджується змістом скарги та письмовими поясненнями Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та матеріалами скарги.

З 26.09.2022 ОСОБА_4 не має будь-яких доходів, що випливає зі змісту її скарги та письмових пояснень Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на скаргу, в яких міститься посилання на отримання відповідних відомостей на запити державного виконавця.

З цих же документів вбачається, що розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_4 здійснювався за нормою статті 195 Сімейного кодексу України, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що підтверджується також довідкою-розрахунком від 10.05.2024, складеної головним державним виконавцем Мазуром О.М. (а.с.34).

Згідно оновленої довідки, станом на 11.06.2024 заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 становить 9340,44 грн.

У зв`язку з виникненням у ОСОБА_4 заборгованості по аліментах, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, головним державним виконавцем Мазуром О.М. було винесено оскаржувані постанови від 06.03.2024: про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про арешт майна боржника (а.с.16-33).

Крім того, головним державним виконавцем Мазуром О.М. відомості про ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру боржників, що підтверджується повідомленням від 06.03.2024 (а.с. 35-36).

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, і відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 449 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, що подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Так, у ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

У скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що про наявність постанов державного виконавця їй стало відомо лише 10.05.2024 року виключно за результатами направлення нею до ДВС 03.05.2024 року запиту про надання їй процесуальних документів на підставі яких її було занесено до Реєстру боржників, відповіді на скаргу вона не отримала, тому звернулася до суду за захистом її порушених прав.

Судом встановлено, що зазначені вище постанови державного виконавця винесені 06.03.2024 року. Копії постанов направлялися ОСОБА_4 на адресу Робоча буд. 22 , м. Бердичів, Житомирська область, 06.03.2024 року, однак повернулися на адресу відправника з відміткою " закінчення встановленого терміну зберігання" ( список № 28 згрупованих направлень листів рекомендованих від 06.03.2024 ), однак як встановлено судом в судовому засіданні, 14.02.2024 року ОСОБА_1 подарувала належні їй 46/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , отже державним виконавцем копії постанов від 06.03.2024 року направлено за неналежною адресою - Робоча, 22, м. Бердичів, заявниця копії постанов виконавця від 06.03.2024 року не отримувала, про їх існування дізналася лише 10.05.2024 року, скарга на дії державного виконавця була подана до суду 17.05.2024 року, що свідчить про те, що заявницею не пропущено 10-денний строк звернення до суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Бездіяльність боржника щодо належного виконання рішення суду порушує закон, що в свою чергу потягло утворення заборгованості зі сплати аліментів.

Частиною третьою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з нормами ч.1 ст.202 СК України «Повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги».

Частиною 1 статті 205 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Як слідує із довідки-розрахунку від 10.05.2024, складеної головним державним виконавцем ОСОБА_6 заборгованість з аліментів рахується у розмірі 7 783,70 грн, станом на 11.06.2024 року 9340,44 грн.

Згідно з нормами ч.2 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Таким чином, твердження ОСОБА_4 щодо того, що законом не передбачено порядку обчислення аліментів на утримання батьків, виходячи із середньомісячного заробітку з непрацюючих дітей є хибними.

При визначенні розміру аліментів та заборгованості з їх сплати виконавчі органи держави керуються положеннями Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ 26.02.1993 за №146, а також нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно пункту 13 даного Переліку, утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно з нормами ч.1 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, коли особі, з якої стягуються аліменти, здійснюється нарахування заробітної плати за виконання певного виду роботи, покладеного на нього трудовим договором/контрактом, то нарахування аліментів здійснюється після утримання всіх податків, передбачених законодавством.

Оскільки відомості щодо офіційного працевлаштування та розміру доходу ОСОБА_4 відсутні, здійснюється нарахування заборгованості зі сплати аліментів, на підставі норм ч.2 ст.195 СК України, де чітко встановлено, що: «Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості».

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Відповідно до ст.1З У «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно з нормами ч.2 ст.7 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

З наведених норм вбачається, що виключно державний виконавець має законні підстави здійснювати будь які нарахування/перерахування у виконавчому проваджені, а не сторони виконавчого провадження, зокрема боржник.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець в частині нарахування заборгованості по аліментах та винесенні постанов про тимчасове обмеження прав заявниці діяв відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Ооднак, як встановлено в судовому засіданні, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 365813644 від 14.02.2024 року 46/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_3 згідно договору дарування від 14.02.2024 року на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , отже державним виконавцем безпідставно накладено арешт на дану частину будинку, яка не належить заявниці ОСОБА_1 , тому постанова головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Мазура Олександра Миколайовича від 06 березня 2024 року про арешт майна в частині накладення арешту на нерухоме майно : 46/100 частин житлового будинку, реєстраційний/кадастровий номер 10505034, місцезнаходження : АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню.

Керуючись ст.12-13,76-81,89,258-261, 354, 447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_4 на рішення та дії Головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Мазура Олександра Миколайовича - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Мазура Олександра Миколайовича від 06 березня 2024 року про арешт майна в частині накладення арешту на нерухоме майно : 46/100 частин житлового будинку, реєстраційний/кадастровий номер 10505034, місцезнаходження : АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повний текст ухвали суду виготовлено 14 червня 2024 року

Суддя : Т.М. Вдовиченко