справа №357/374/18 головуючий у суді І інстанції Бондаренко О.В.
провадження № 22-ц/824/7942/2024 суддя-доповідач у суді ІІ Інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року у справі за заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з заявою та просило визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого 15 серпня 2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/374/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн.; видати дублікат виконавчого листа по справі № 357/374/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн.

Заява обґрунтована тим, що 18 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у цивільній справі № 357/374/18 за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, яким позовні вимоги задовольнив та стягнув з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхове відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн. 15 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист у справі №357/374/18 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ страхового відшкодування в загальному розмірі 31 801,87 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн. 20 грудня 2018 року МТСБУ скерувало до Білоцерківського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчий лист №357/374/18 для відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення. Оскільки з моменту поштового відправлення виконавчого листа і до лютого 2023 року жодної інформації про хід примусового виконання виконавчих документів від Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на адресу стягувача не надходило, МТСБУ на адресу ДВС направили запити №133 від 27 лютого 2023 року, №133 від 10 липня 2023 року, №133 від 07 серпня 2023 року, відповідь на які МТСБУ від Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) отримано не було. Враховуючи вимоги частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. З урахуванням норм ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа перервався з моменту його пред`явлення до виконання. Оскільки МТСБУ не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа не отримувало, про стан виконавчого провадження Моторно (транспортне) страхове бюро України не дізналося, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем з поважних причин.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року у задоволенні заяви МТСБУ відмовлено.

В апеляційній скарзі МТСБУ просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на аналогічні обставини, викладені ним у заяві та зазначає, що оскільки МТСБУ не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа не отримувало, про стан виконавчого провадження не дізналося то строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем з поважних причин. При цьому, суд першої інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою для скасування судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 18 травня 2018 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 26 червня 2018 року, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 31801,87 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. (а.с. 43-47).

15 серпня 2018 року на виконання вказаного рішення суду від 18 травня 2018 року судом МТСБУ було направлено виконавчий лист по справі № 357/374/18, провадження № 2/357/936/18, зі строком пред`явлення до виконання до 26 червня 2021 року, який останнє отримало 20 серпня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 50-53, 57).

Представник заявника в обґрунтування поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката вказав, що МТСБУ направляло на адресу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запити №133 від 27 лютого 2023 року, №133 від 10 липня 2023 року, №133 від 07 серпня 2023 року, на які відповіді не отримав, адже з моменту поштового відправлення виконавчого листа і до лютого 2023 року жодної інформації про хід примусового виконання виконавчого документа від відділу ДВС на адресу стягувача не надходило. МТСБУ не мало жодної інформації про хід здійснення виконавчого провадження, постанови про повернення виконавчого документа та оригіналу виконавчого документа стягувачем не отримувалося, про стан виконавчого провадження МТСБУ не дізналося, тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин.

Як вбачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 19 січня 2024 року (а.с. 76) у Білоцерківському відділі ДВС у м. Біла Церква у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з 04 лютого 2019 року перебувало виконавче провадження № 58261972 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач: МТСБУ, яке завершено.

Як вбачається з копії виконавчого листа №357/374/18 та виписки АСВП станом на 19 січня 2024 року (а.с.76), провадження № 2/357/936/18, строк пред`явлення його до виконання в ньому зазначений до 26 червня 2021 року, виконавчий лист було пред`явлено до виконання та 04 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження №58261972. Однак, дати завершення виконавчого провадження не зазначено, як і не зазначено підставу завершення виконавчого провадження.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, не підлягає до задоволення, адже, причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначені заявником, не є поважними, а доказів втрати оригіналу виконавчого листа до суду не надано.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання збіг і з моменту закінчення вказаного строку пройшло 2 роки, заявником не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, враховуючи, що заявник міг реалізувати своє право щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження протягом 3 років з моменту відкриття виконавчого провадження - 04 лютого 2019 року та з моменту його завершення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частинами 1 та 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи 18 травня 2018 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 26 червня 2018 року, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 31801,87 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн.

15 серпня 2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 31801,87 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. 20 грудня 2020 року.

У відповідності до тверджень Моторного (транспортного) страхового бюро України вказаний виконавчий лист разом з заявою про відкриття виконавчого провадження направлено до Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, чи був фактично направлений та чи був отриманий виконавчий лист органом виконавчої служби, чи було на підставі вказаного вище виконавчого листа відкрито виконавче провадження та чи було воно закінчено, коли саме і з яких підстав, чи повернуто виконавчий лист стягувачу, у разі його перебування на виконанні.

Матеріали справи свідчать лише про те, що Моторним (транспортним) страховим бюро України складено заяву до Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про відкриття виконавчого провадження, додатком до якої вказано оригінал виконавчого листа.

Проте, докази направлення цієї заяви поштою, зокрема, опис вкладення до цінного листа, квитанція про оплату послуг поштового зв`язку, як і докази її отримання органом виконавчої служби, наприклад, відбиток вхідного штампу органу виконавчого служби на заяві стягувача, відсутні.

Будь-які відомості з Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області щодо ходу виконавчого провадження суду не надані і представник Моторного (транспортного) страхового бюро України не заявляв суду клопотань щодо витребування такої інформації.

При цьому, суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження об`єктивної неможливості стягувача вчинити всі можливі дії, спрямовані на виконання рішення суду у строки, визначені чинним законодавством України.

Так, заявником не подано разом із заявою належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа, адже, з поданої заяви та відомостей з АСВП не вбачається, що відносно боржника ОСОБА_1 04 лютого 2019 року було відкрито виконавче провадження саме у зазначеній справі, стягувачем у якому є МТСБУ.

Вказуючи на відсутність будь-яких відповідей органу виконавчої служби на запит заявника, останній не надав суду будь-яких доказів, що запити щодо виконавчого провадження, копії яких долучені до матеріалів заяви, взагалі направлялись до Білоцерківському відділі ДВС у м. Біла Церква у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Таким чином, належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа, як суду першої так і суду апеляційної інстанції скаржник не надав.

На підставі аналізу зазначених обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає.

Встановивши, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність й підстав для видачі його дубліката, адже, питання видачі дубліката виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги фактично дублюють вимоги заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання і видачу його дубліката та висновків суду не спростовують.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 17 червня 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.