Справа №462/410/22 Головуючий у 1 інстанції:Пилип`юк Г. М.
Провадження №22-ц/811/447/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Псярук О.В.,

за участі в судовому засіданні представниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідачок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2024 року в складі судді Пилип`юк Г.М. у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 16 січня 2024 року закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16.01.2024 у справі №462/41022 про закриття провадження у справі та скерувати справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння для продовження розгляду в Залізничний районний суд міста Львова.

Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що, про те, що ОСОБА_6 протягом 2019-2022 років був живим, свідчить чимало фактів. Так, згідно листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові від 06.07.2023 №875/32.28-108 державна реєстрація актового запису про смерть проведена з пропуском строку. При цьому звертає увагу на те, що заявниками при подачі документів для реєстрації факту смерті в 2022 році не було надано підтвердження того, що патологоанатомічним бюро оглядався труп або ж проводилась констатація факту смерті ОСОБА_6 при певних обставинах. Також в розпорядженні Залізничного районного суду м. Львова, не було достовірних доказів про те, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторонами по справі були надані різні дані щодо смерті останнього, (позивачем - 05.01.2023, відповідачем - 29.06.2019), відтак суд виніс оскаржувану ухвалу не маючи в своєму розпорядженні копії Свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , яке є єдиним належним та допустимим доказом, який підтверджує факт смерті особи у зазначену в ньому дату. В даному випадку спірні правовідносини допускають правонаступництво, а суд не з`ясував чи наявні у померлого позивача спадкоємці, які могли вступити до участі в справі як правонаступники померлого позивача. Таким чином, станом на момент звернення до суду, права позивача були порушені, а тому немає підстав вважати, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з підстав відсутності у позивача цивільної дієздатності на момент звернення із позовом до суду, як це зазначено в оскаржуваній ухвалі Залізничного районного суду м. Львова.

В судове засідання відповідачі та апелянтка не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що їх інтереси в судовому засіданні захищали представники.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці апелянтки на підтримання апеляційної скарги, представника відповідачок в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на неї, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 13, 251, 255, 258, 260 ЦПК України та закриваючи провадження у справі виходив з того, що згідно з копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 01.05.2023, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.11.2022 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено актовий запис № 03. Відповідно до копії актового запису про смерть № 03 від 17.11.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: фіброзно-каверзний туберкульоз, у віці 56 років, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, замість остаточного № 774 від 07.10.2022 виданого Головною паталогоанатомічною лабораторією КНП ЛОР «Львівське обласне паталогоанатомічне бюро». Тому суд прийшов до висновку, що враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлено, що згідно Актового запису про смерть ОСОБА_6 від 17.11.2022 дата смерті зазначена 29.06.2019, з долученого Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть дата смерті ОСОБА_6 зазначено 29.06.2019, представником позивача не надано суду свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , в якому зазначена дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку вона покликається, що є обов`язковим для вирішення питання про зупинення провадження та залучення правонаступника, провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння слід закрити, оскільки настала смерть позивача.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону, доводи ж скарги таких висновків суду не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи 26.01.2022 певна особа від імені ОСОБА_6 звернулася в суд із позовною заявою, в якій просила витребувати майно з чужого незаконного володіння, а саме:

у ОСОБА_3 :

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- квартиру АДРЕСА_2 ;

- квартиру АДРЕСА_3 ;

- квартиру АДРЕСА_4 та

у ОСОБА_4 :

- квартиру АДРЕСА_5 .

10.10.2023 представницею позивача ОСОБА_2 , подано клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 , покликаючись на те, що згідно отриманої на запит адвоката відповіді від Шабельківської селищної ради Краматорського району Донецької області позивач ОСОБА_6 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 та із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті останнього звернулась ОСОБА_1 .

23.11.2023 представником відповідачок ОСОБА_5 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та скасування заходів забезпечення позову, покликаючись на те, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позов у даній справі був поданий після смерті позивача ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 01.05.2023, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.11.2022 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено актовий запис № 03 (а.с. 167 том 2).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 03 від 17.11.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: фіброзно-каверзний туберкульоз, у віці 56 років, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, замість остаточного № 774 від 07.10.2022 виданого Головною паталогоанатомічною лабораторією КНП ЛОР «Львівське обласне паталогоанатомічне бюро» (а.с. 13, 137 том 2).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (ст. 46 ЦПК України).

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дає підстави дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду позивач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду позивач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Отже, якщо позов пред`явлено від імені померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16. Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №127/328/17.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння слід закрити, оскільки настала смерть позивача до відкриття провадження у справі.

Факт смерті позивача до відкриття провадження у справі підтверджується насамперед прямими доказами, а саме Актовим записом про смерть ОСОБА_6 від 17.11.2022, в якому дата смерті зазначена 29.06.2019 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, в якому, також, дата смерті ОСОБА_6 вказана 29.06.2019.

Крім вище вказаних прямих доказів, інших прямих доказів про факт смерті позивача в інший час, які б суперечили наведеним, стороною апелянтки або від імені сторони позивача суду не надано, що слід вважати визначальним у даній процесуальній ситуації.

Таким чином, суд першої інстанції правильно закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння з підстав передбачених пунктом 1 статті 255 ЦПК України.

З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 червня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра