Номер провадження 2/205/3907/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу №205/10612/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 136226 (далі Виконавчий напис) про стягнення з позивача на корить відповідача заборгованості за кредитним договором № 1-310 від 21.12.2018 року, укладеним з ТОВ «ФК «Бізнес Капітал», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФК «ЄАПБ», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року в розмірі 9 495 грн., з яких: 3 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 745 грн. заборгованість за відсотками та комісією, 700 грн. заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 1172 від 29.06.1999 року. Нотаріус не врахував, що законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. На підставі Виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 67837386.

На підставі зазначеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, Виконавчий напис про стягнення суми боргу за виконавчим документом, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.08.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву.

09.10.2024 року від представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренка В.Г. надійшов відзив на позов, у якому позов визнав, просив повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Неруша О.В. надійшла заява, у якій просив судове засідання провести без його участі та без участі позивача.

Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. у відзиві на позов просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 136226 про стягнення з позивача на корить відповідача заборгованості за кредитним договором № 1-310 від 21.12.2018 року, укладеним з ТОВ «ФК «Бізнес Капітал», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФК «ЄАПБ», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія управління активами», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», правонаступником якого за кредитним договором є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року в розмірі 9 495 грн., з яких: 3 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 745 грн. заборгованість за відсотками та комісією, 700 грн. заборгованість за штрафними санкціями, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

На підставі Виконавчого напису 09.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. відкрито виконавче провадження № 67837386 (а.с.10-11).

Згідно з відкритою інформацією з АСВП за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors виконавче провадження № 67837386 триває.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662.

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р. в частині, зокрема, доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Таким чином, Перелік на час вчинення Виконавчого напису діяв в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З копії кредитного договору № 1-310 вбачається, що він не був посвідчений нотаріально.

Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня.

Положення ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи приписи ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17.

Таким чином Виконавчий напис не відповідає вимогам закону, а також порушує права позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач визнав позов, про що зазначив у відзив на позов. Зазначене не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що суд задовольнив позов ОСОБА_1 , а відповідач позов визнав, то 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню їй з державного бюджету, інші 50 відсотків стягненню на її користь з відповідача.

Також у позові ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки позивачем не надано жодних доказів понесення судових витрат на професійну правову допомогу, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 137, 141, 206, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик Марія Олексіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 136226 від 10.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 1-310 від 21.12.2018 року в розмірі 9 495 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, пл.. Солом`янська, 2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605,60 грн. 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН264 від 31.07.2024 року в АТ «КРЕДОБАНК».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко