РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 с-ще Тиврів 145/1896/24

2/145/1232/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іванця В. Д. ,

за участю секретаря Урсуляк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, що розташована на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с.Іванківці та перебуває в категорії земель: землі сільськогосподарського призначення, Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом власності - комунальна, цільове призначення - земельні ділянки запасу (код 01.17), вид угідь - пасовище.

За життя ОСОБА_3 заповіт не склала, а після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернулась позивач, донька спадкодавця та прийняла спадщину після смерті матері. Інші спадкоємці відсутні.

Для оформлення спадщини вона звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, мотивуючи свою постанову відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 , тому вона позбавлена можливості оформити спадщину, оскільки за життя ОСОБА_3 не встигла завершити приватизацію земельної ділянки.

Поросить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, що розташована на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с.Іванківці, а також реєстрацію на її ім`я права власності на вказану земельну ділянку.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, витребувано матеріали спадкової справи після смерті спадкодавця.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано.

Ухвалою суду від 13.11.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явились, однак 13.12.2024 ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Тиврівської селищної ради Пишняк В.С. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає.

З огляду на те, що у судове засідання сторони не з`явились, а відповідачем визнано позовні вимоги, суд вважає, що розгляд справи необхідно проводити в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої увійшло право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, що розташована на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с. Іванківці.

За життя ОСОБА_3 не встигла завершити приватизацію вищевказаної земельної ділянки. Рішенням 11 сесії 8 скликання Тиврівської селищної ради Тиврівського району Вінницької області № 608 від 05.08.2021 (а.с.39) ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту с. Іваніківці за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0172, площею 17,4785 га.

ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на підставі договору укладеного з ОСОБА_3 від 29.11.2021 № 4964 виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення за межами с. Іванківці на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с.18-38), який надіслано до ГУ Держгеокадастру у Львівській області. 02.03.2023 державним кадастровим реєстратором відділу №6 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення № РВ-023 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (а.с.40), в якому зазначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється; Положення цього пункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим законом п.п. 5 п. 27 розділу Х ЗК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2698-ІХ від 19.10.2022. Однак у зв`язку із смертю ОСОБА_3 надати повторно проект землеустрою для присвоєння кадастрового номера та в подальшому передати проект землеустрою селищній раді для його затвердження та передачі у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_3 не вдалося.

З матеріалів витребуваної судом спадкової справи №76/2024 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56-83) ОСОБА_3 установлено, що остання за життя заповіту не складала, а після її смерті із заявою про прийняття спадщини від 14.05.2024 звернулась донька ОСОБА_1 (позивач по справі). Інші спадкоємці відсутні.

Факт родинних відносин між позивачем та її матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с.14), де в графі мати зазначено - ОСОБА_3 , а батько - ОСОБА_4 19.08.1988 позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.17) та після укладення шлюбу змінила своє прізвище на " ОСОБА_6 ".

Відповідно до довідки Гришовецького старостинського округу Тиврівської селищної ради від 07.10.2024 за № 136 (а.с.16) слідує, що померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрована одиноко.

Позивачка, для оформленням спадщини звернулась до нотаріуса, який постановою від 19.08.2024 № 473/02-31 (а.с.41) відмовив у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення тим, що відсутня реєстрація права власності на земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована за межами с. Іванківці Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за померлою ОСОБА_3 . Позивач позбавлена можливості оформити спадщину. А тому, викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому КМ України.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з матеріалами справи вбачається, що позивачка дійсно була дочкою ОСОБА_3 і, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийняла її спадщину, вчасно подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Норми ст. 1218 ЦК України визначають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі ст. 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, із аналізу якого вбачається, що процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №350/67/15-ц.

Таким чином, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не оформив на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що позивачка є дочкою ОСОБА_3 та єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка вчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Факт прийняття спадщини позивачем встановлено, водночас оскільки ОСОБА_3 за життя, розпочавши процес приватизації земельної ділянки, не встигла його завершити, до позивача як спадкоємця в порядку спадкування за законом переходить право на завершення процесу приватизації такої земельної ділянки.

Разом з тим, відповідачем визнано позовні вимоги під час судового розгляду, а суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 81, 116, 118, 121, 125 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га, що розташована на території Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за межами населеного пункту села Іванківці, а також реєстрацію на ім`я ОСОБА_1 права власності на вказану земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 13 грудня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення

Суддя Іванець В. Д.