справа № 712/9704/22 провадження № 22-з/821/42/24
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бородійчука В.Г.,
суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.
секретар: Мунтян К.С.
учасники справи:
представник ОСОБА_1 : адвокат Скічко Ігор Васильович;
відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні частини»
представник ОСОБА_2 : адвокат Олененко Олександр Володимирович
представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи»: адвокат Горобець Сергій Олександрович
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Скічка Ігоря Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» про усунення перешкод в користуванні майном, яка є спільною сумісною власністю.
16 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Глобальні роздрібні системи» про усунення перешкод у користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто позивачу ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування несуче-огороджувальною конструкцією будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ТОВ «Глобальні роздрібні системи» здійснити повний демонтаж повітропроводу витяжної вентиляційної системи, розміщеного на фасадній стіні будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на користь ОСОБА_3 з лівої сторони від входу до під`їзду № 5.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» на косить ОСОБА_3 сплачений судовий збір по 496 грн. 20 коп. з кожного з них.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» оскаржили його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційні скарги відповідачів залишено без задоволення, в рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2023 року залишено без змін.

27 лютого 2024 року через засоби поштової кореспонденції представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Скічком І.В. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач безпосередньо у позовній заяві зазначила попередню (орієнтовну) суму судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та просила суд їх розподілити.

До закінчення судових дебатів в суді апеляційної інстанції, представником позивача подана заява щодо надання доказів, що підтверджують розмір судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Скічко І.В. просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_1 під час розгляду справи № 712/9704/22 в суді апеляційної та касаційної інстанцій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» на користь ОСОБА_1 40 320 грн. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанцій.

22 березня 2024 року від представника ТОВ «Глобальні роздрібні системи» - адвоката Горобця С.О. надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

В запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначено, що сторона позивача в суді апеляційної інстанції намагається стягнути з відповідачів витрати понесені в межах розгляду справи судом касаційної інстанції, що не передбачено чинними нормами законодавства та є необґрунтованими.

Крім того, Адвокатським об`єднанням «ЛЕКСНАВІГАТОР» та ОСОБА_1 підписано Акти приймання передачі наданих послуг від 23 лютого 2024 року та від 27 жовтня 2023 року. Разом з тим, в обох Актах зазначено про надання однакових послуг, що надані у межах касаційного провадження.

Також, на підтвердження здійснення оплати за Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 23 лютого 2023 року, заявником надано платіжну інструкцію 23 лютого 2024 року, де платником є ОСОБА_4 , яка є пов`язаною особою з ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР».

Таким чином дії адвокатського об`єднання «ЛЕКСНАВІГАТОР» та безпосередньо адвоката Скічка А.В. в межах стягнення витрат на професійну правничу допомогу є спробою отримання надмірної вигоди, так як враховує подвійну оплату позивачкою послуг адвоката та існування двох окремих Актів з наданням ідентичних послуг.

З огляду на вищевикладене, представник ТОВ «Глобальні роздрібні системи» - адвокат Горобець С.О. просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про ухвалення додаткового рішення, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Скічка І.В. підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Зі змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Скічко І.В. просить вирішити питання про розподіл судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій, оскільки за розгляд справи районним судом такі витрати були стягнуті рішенням суду від 06 червня 2023 року.

Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної та касаційної інстанцій здійснював адвокат Скічко І.В., який є керуючим партнером Адвокатського об`єднання «ЛЕКСНАВІГАТОР», що вбачається з договору про надання правової допомоги № 28/10-2022-1 від 28 жовтня 2022 року.

Відповідно до умов вказаного договору Об`єднання зобов`язалося надати ОСОБА_1 професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 2.1.1 Договору про надання правничої допомоги Клієнт зобов`язується оплатити її в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що оплата гонорару здійснюється Клієнтом на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданої правової допомоги та рахунку протягом 5 робочих днів з дня їх отримання Клієнтом.

Згідно п. 3.4 Договору розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України - гривні у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Об`єднання, що вказаний у рахунку на оплату.

На підтвердження оплати ОСОБА_1 наданої правової допомоги Об`єднанням відповідно до Договору при супроводі розгляду справи у Черкаському апеляційному суді та Верховному Суді до суду надано завірені копії акту приймання-передачі наданої правової допомоги та платіжної інструкції № 0.0..1 від 23 лютого 2024 року на суму 40 320 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що постанова Черкаського апеляційного суду була прийнята 22 лютого 2024 року, відповідна заява про ухвалення додаткового судового рішення подана стороною 27 лютого 2024 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Звертаючись із запереченням на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, представник ТОВ «Глобальні роздрібні системи» - адвокат Горобець С.О. вказав, що розподіл апеляційним судом витрат, понесених при розгляді справи судом касаційної інстанції не передбачено нормами Закону.

Такі доводи заперечення є безпідставними, оскільки у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл витрат за наслідками розгляду справи.

16 серпня 2023 року ухвалою Черкаського апеляційного суду було зупинено провадження у вказаній справі.

ОСОБА_1 оскаржила вказану постанову до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2023 року було скасовано постанову Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року, матеріали справи направлено до Черкаського апеляційного суду для продовження розгляду. При цьому, суд касаційної інстанції не здійснював розподіл судових витрат.

Відтак, вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Скічка І.В. про розподіл витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанції є обгрунтованими.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи заперечення представника відповідача про те, що у платіжній інструкції платником вказано ОСОБА_4 , а тому позивач не сплачувала кошти адвокатському об`єднанню.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи платіжну інструкцію № 0.0..1 від 23 лютого 2024 року на суму 40 320 грн. вбачається що платником зазначена ОСОБА_4 . При цьому в цій же інструкції зазначено також фактичного платника ОСОБА_1 , що дає підстави вважати суду про перерахування коштів саме ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_4 , що узгоджується з Інструкцією про проведення касових операцій щодо перерахунку коштів.

Крім того, колегія суддів надає оцінку і Акту приймання-передачі наданої правової допомоги по договору № 28/10-2022-1 про надання правової допомоги від 28 жовтня 2023 року згідно якого вбачається, що Клієнту надано послуги згідно з описом виконаних робіт, а саме:

-складання та подача касаційної скарги на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року;

-відправка касаційної скарги сторонам та Верховному Суду;

-складання та подача до Верховного Суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (відзивами);

-складання та подача до Верховного Суду клопотання про витребування матеріалів справи;ознайомлення із матеріалами справи у Верховному Суду;

-складання та подача до Верховного Суду пояснень від 10 листопада 2023 року;

-складання та подача заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у Верховному Суді;

-відправка заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у Верховному Суді сторонам та до суду;

-складання клопотання від 17 травня 2023 року та ознайомлення з матеріалами справи в апеляційному суді;

-складання та подачу відзиву на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ;

-складання та подача відзиву на апеляційну скаргу представника ТОВ «Глобальні роздрібні системи»

-складання та подача доповнень до заяви про ухвалення додаткового рішення;

-складання та подача заяви про подання до апеляційного суду доказів, що підтверджують розмір судових витрат;

-складання та подача до апеляційного суду заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі;

-участь в судовому засіданні 19 липня 2023 року в апеляційному суді;

-складання та подача до апеляційного суду пояснення від 28 липня 2023 року;

-участь в судовому засіданні 16 серпня 2023 року в апеляційному суді;

-участь в судовому засіданні 31 січня 2024 року в апеляційному суді;

-участь в судовому засіданні 07 лютого 2024 року в апеляційному суді.

Як вбачається з вищевказаного Акту, Об`єднання витратило кількість часу на розгляд справи 22 год. 40 хв.

При цьому, колегія суддів при визначенні розміру судових витрат враховує, що така правнича допомога була неминуча та фактично виконана.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС, висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Під час вирішення питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів враховує всі фактори щодо складності справи, часу її розгляду в суді та фактично виконану роботу по наданню послуг, тож вважає, що заявлена сума в розмірі 40 320 грн. відповідає критерію реальності, співмірності та розумності.

Разом з тим, вимоги заяви про солідарне стягнення витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.

Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через «солідарну вимогу» та «солідарний обов`язок» (ст.ст. 541-543 ЦК України).

Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі від усіх боржників так і від будь-кого з них окремо.

Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві - це відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на сій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.

При цьому, як солідарне зобов`язання так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом.

Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки судовим рішенням утверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору.

Тому в даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі 40 320 грн. по 20 160 грн. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Скічка Ігоря Васильовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі 20 160 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги під час розгляду справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій в розмірі 20 160 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2024 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко