Справа № 159/1277/24
Провадження № 2/159/655/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення режиму окремого проживання та розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить припинити режим окремого проживання подружжя, який був встановлений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2014 у справі №159/7084/14-ц та розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.10.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №501.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалося, в жовтні 2014 року відповідач залишив сім`ю і з того часу вони проживають окремо. Не бажаючи на той час розривати шлюб з відповідачем, але з метою захисту прав позивачки та неповнолітньої дитини, за заявою ОСОБА_1 рішенням суду від 04.12.2014 подружжю був встановлений режим окремого проживання. Враховуючи, що до цього часу подружні зв`язки між позивачем та відповідачем не відновилися, сторони продовжують проживати окремо, у них відсутній спільний бюджет та взаємні сімейні та подружні зобов`язання, шлюб існує формально, позивач вважає, що збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача. За даних обставин бажає розірвати шлюб та припинити режим окремого проживання. Окрім того, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві від 01.04.2024 просив справу розглядами у його відсутності, позов визнав в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (частина друга статті 247 Цивільного процесуального кодексу України).

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане 07.10.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №501).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 06.04.2012).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2014 для подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими зареєстрований 07.10.2011, встановлений режим окремого проживання.

Сторони проживають окремо, не мають спільного бюджету, не підтримують відносин, притаманних сім`ї.

Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України).

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю і яка наполягає на розірванні шлюбу, та позицію відповідача, який проти розірвання шлюбу не заперечив, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення.

За приписами частини другої статті 119 СК України режим окремого проживання подружжя припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Ураховуючи викладене, питання щодо припинення режиму окремого проживання подружжя суд у цій справі не вирішує, оскільки такий режим припиняється автоматично у разі ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вимоги позивача про розірвання шлюбу задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Окрім цього, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, відповідно до вимог статей 133,137 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 гривень.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 109, 110, 112, 113, 119 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.10.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №501.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4711 (чотири тисячі сімсот одинадцять) гривень 20 копійок (з яких: 1211,20 гривень судового збору та 3500 гривень витрат на правову допомогу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 01.04.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК