Справа № 463/5481/24
Провадження № 2/463/1352/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 червня 2024 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, відповідно до якого просить поділити житловий будинок, загальною площею 223,8 кв.м., житловою площею 134,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками житлового будинку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 наступним чином: виділити позивачу ОСОБА_1 таку частину будинку: поверх І: 1-1 - коридор, площею 8,8 кв.м.; 1-2-кухня, площею 16,2 кв.м.; 1-3 - ванна, площею 3,3 кв.м.; 1-4 - вбиральня, площею 1,4 кв.м.; 1-5 - коридор, площею 3,8 кв.м.; 1-6 - житлова, площею 9,2 кв.м.; 1-7 - житлова, площею 19,2 кв.м.; поверх ІІ: 1-16 - коридор, площею 7,7 кв.м.; 1-17 житлова, площею 19,5 кв.м.; 1-18 - житлова, площею 18,6 кв.м.; 1-19 - житлова, площею 20,8 кв.м., загальною площею 128,5 кв.м., житловою площею 87,3 кв.м., також до будинку відноситься гараж під літерою «Г», № 1 - хвіртка, І - замощення, у спільному користуванні огорожа № 2, - що становить 58/100 ідеальних частин будинку; виділити відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таку частину будинку: поверх І: 1-8 - коридор, площею 3,0 кв.м.; 1-9 - житлова, площею 9,4 кв.м., 1-10 - житлова, площею 21,4 кв.м; 1-11 - коридор, площею 2,1 кв.м., 1-12 - коридор, площею 11,7 в.м., 1-13 - ванна, площею 2,7 кв.м., 1-14 - вбиральня, площею 1,7 кв.м; 1-15 - кухня, площею 11,3 кв.м; поверх ІІ: 1-20 - східна клітка, площею 9,3 кв.м; 1-21 - ванна, площею 4,8 кв.м; 1-22 - вбиральня, площею 1,6 кв.м.; 1-23 - житлова, площею 16,3 кв.м., загальною площею 95,3 кв.м., житловою площею 47,1 кв.м., а також сарай позначений на плані літерою «Б», № 3 - ворота, у спільному користуванні огорожа № 2, - що становить 42/100 ідеальних частин будинку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Статтею 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява (примірник для суду) не підписана позивачем ОСОБА_1 .

Статтею 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року 3028,0 гривень.

Спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір», згідно з ч.ч.1, 2 ст.9, якого судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч.9 ст.185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим кодексом України, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Зі змісту позову вбачається, що заявлений позов є майнового характеру.

Ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна на момент пред`явлення позову.

З позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено ціну позову у розмірі 15140,0 гривень. Вказана ціна позову не відповідає дійсній ринковій вартості спірного майна, а саме житлового будинку, загальною площею 223,8 кв.м., житловою площею 134,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно висновку про вартість майна становить 7952000,0 гривень, при цьому, вартість належних позивачу 58/100 ідеальних частин будинку становить 4612000,0 гривень.

Так, здійснивши арифметичну дію з вирахування 1 відсотка із ціни позову вбачається, що 1 відсоток від ціни позову становить 46120,0 гривень.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15140,0 гривень.

Оскільки вирахування 1 відсотка із ціни позову перевищує встановлену законом ставку судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір у максимально допустимому розмірі, що становить 15140,0 гривень.

Як вбачається із позовної заяви позивачем до позовної заяви не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору за подання позовної заяви та відстрочення його сплати до першого судового засідання у справі або на 2 (два) місяці у зв`язку із матеріальною неспроможністю сплатити судовий збір в цей час одним платежем.

Частиною другою ст.133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічні положення містяться у ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику ЄСПЛ (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п.1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п.59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п.111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Шишков проти Росії» вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Вивчивши докази подані на підтвердження скрутного майнового стану позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог позивача про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати, оскільки остання працевлаштована та отримує достатній рівень матеріального забезпечення, не надала доказів понесення нею інших витрат, а відтак клопотання задоволенню не підлягає, а тому позивачу необхідну сплатити судовий збір.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені недоліки позовної заяви, вважаю за необхідне залишити таку без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання ухвали для їх усунення, які слід усунути наступним чином, а саме: позивачу необхідно підписати примірник позовної заяви для суду, а також сплатити судовий збір у розмірі 15140,0 гривень, надати до суду належний доказ сплати судового збору у встановленому законодавством порядку.

Суд роз`яснює, що вказані недоліки позовної заяви слід усунути у визначений судом строк та попереджає, що у протилежному випадку, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та відстрочення його сплати - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали. У випадку їх не усунення позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Грицко Р.Р.