Провадження № 2/202/5018/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Дребот І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Владимирова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на будинок, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на будиноку.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) 17.11.1995 року уклала договір дарування із ОСОБА_3 відповідно до якого ОСОБА_3 подарила, а ОСОБА_4 прийняла в дар житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 32,1 кв.м. На примірнику договору дарування жилого будинку Позивача має місце реєстраційний напис, посвідчений начальником БТІ , про те, що зазначений у вищевказаному договорі житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований Донецьким БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_4 , реєстраційний номер 4801 від 22.11.1995 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 19.05.1993 року № 213 ОСОБА_3 було надано дозвіл на оформлення технічної документації на веранду до будинку "а1" розміром 3,11 х 2,40 м, сарай "Д" розміром 3,6 х 3,65 м. Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстровий номер 4801, який складений 05.10.1995 року, будинок має загальну площу 40.3 м2, житлову 32.1 м2, та з кімнат площею 11.4 м2 та 20.7 м2, кухні площею 8.2 м2, веранди площею 7.5 м2, сараю площею 6.8 м2. На підставі виписки з рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради № 370 від 23.11.2011 року було надано дозвіл на узаконення самовільно зведених будівель в м. Авдіївка на присадибних земельних ділянках, а саме прибудову до житлового будинку "а3" розміром 3,34 х 7,81 м з доведенням загальної площі до 63,0 м2. 15.08.2011 року КП БТІ Ясинуватської міської ради виготовлено новий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , за інвентаризаційний номер 4899, реєстровий номер 4801, відповідно до якого будинок має загальну площу 63,0 м2 житлову - 32.6 м2, та з кімнат площею 11.4 м.2 та 21.2 м2, кухні площею 8.2 м2, веранди площею 13.3 м2, санвузлу 4.3 м2. 17.07.2024 року позивачка звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на будинок. Однак, 22.07.2024 р. отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 742231189, яке мотивоване тим, що заявником не долучено оригінали документів, а саме виписки з рішення № 370 від 23.11.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, технічного паспорту від 15.08.2011 року.

У зв`язку з пошкодженням житла та відмовою державного реєстратора у реєстрації прав власності, у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, м.Авдіївка, що відноситься до Авдіївської міської територіальної громади Донецької області, включено до тимчасово окупованої російською федерацією території України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 року визначено суддю Дребот І.Я. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 20.11.2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, через підсистему "Електронний суд" від 08.12.2024 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) 17.11.1995 року уклала договір дарування із ОСОБА_3 відповідно до якого ОСОБА_3 подарила, а ОСОБА_4 прийняла в дар житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 32,1 кв.м. На примірнику договору дарування жилого будинку Позивача має місце реєстраційний напис, посвідчений начальником БТІ , про те, що зазначений у вищевказаному договорі житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований Донецьким БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_4 , реєстраційний номер 4801 від 22.11.1995 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 19.05.1993 року № 213 ОСОБА_3 було надано дозвіл на оформлення технічної документації на веранду до будинку "а1" розміром 3,11 х 2,40 м, сарай "Д" розміром 3,6 х 3,65 м. Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстровий номер 4801, який складений 05.10.1995 року, будинок має загальну площу 40.3 м2, житлову 32.1 м2, та з кімнат площею 11.4 м2 та 20.7 м2, кухні площею 8.2 м2, веранди площею 7.5 м2, сараю площею 6.8 м2. На підставі виписки з рішення виконавчого комітету Авдіївської міської ради № 370 від 23.11.2011 року було надано дозвіл на узаконення самовільно зведених будівель в м. Авдіївка на присадибних земельних ділянках, а саме прибудову до житлового будинку "а3" розміром 3,34 х 7,81 м з доведенням загальної площі до 63,0 м2. 15.08.2011 року КП БТІ Ясинуватської міської ради виготовлено новий технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , за інвентаризаційний номер 4899, реєстровий номер 4801, відповідно до якого будинок має загальну площу 63,0 м2 житлову - 32.6 м2, та з кімнат площею 11.4 м.2 та 21.2 м2, кухні площею 8.2 м2, веранди площею 13.3 м2, санвузлу 4.3 м2. 17.07.2024 року позивачка звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради з заявою про реєстрацію прав власності на будинок. Однак, 22.07.2024 р. отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 742231189, яке мотивоване тим, що заявником не долучено оригінали документів, а саме виписки з рішення № 370 від 23.11.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Авдіївської міської ради, технічного паспорту від 15.08.2011 року.

Наведені обставини унеможливлюють зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок в єдиній державній інформаційній системі з відомостями про право на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти/суб`єкти цих прав, затвердженій в Україні з 01.01.2013 року, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З приписів статті 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вищевикладеного, встановивши, що згідно Договору дарування від 17.11.1995 року, ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на вказану квартиру.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на будинок -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею - 32,6 кв.м та складається з двох кімнат площею 11,4 кв.м та 21.2 кв.м, кухні площею 8,2 кв.м, веранди площею 13,3 кв.м, санвузлу 4,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Я. Дребот