Справа № 522/2629/24
Провадження № 2/522/3501/24
17 червня 2024 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у сумі 193 879,06 грн,
21.02.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ПАТ «Страхова компанія АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у сумі 193 879,06 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 06.12.2021 між ПрАТ «СК «Аркс» (попередня назва ПрАТ «СК «АХА Страхування) та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 131706Га1оа, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 . 07.12.2022 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan», д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2023 у справі № 522/1449/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП. Відповідно до страхового акту № ARX3514023 від 05.01.2023 розмір страхового відшкодування складає 193 879,06 грн, яке позивачем було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Посилаючись на те, що внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 193 879,06 грн.
01.03.2024 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 07.12.2022 по вул. Фонтанська дорога кут вул. Каманіна у м. Одесі відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .
Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2023 у справі № 522/1449/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «СК «Аркс» (попередня назва ПрАТ «СК «АХА Страхування) згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 131706Га1оа від 06.12.2021.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.
07.12.2022 до ПрАТ «СК «Аркс» звернулась ОСОБА_2 із заявою про настання події та про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
ФОП « ОСОБА_3 » було складено рахунок-фактуру № ИБСЧ001229 від 16.12.2022 на суму 193 879,06 грн вартості ремонтних робіт, матеріалів та запчастин автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 .
За умовами Договору страхування № 131706Га1оа було складено страховий акт № ARX3514023 на суму 193 879,06 грн.
Як вбачається з платіжного доручення № 942146 від 09.01.2023 ПрАТ «СК «Аркс» сплатила ФОП « ОСОБА_3 » вартість ремонту автомобіля ««Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 193 879,06 грн.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, власника транспортного засобу марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована не була, що підтверджується відповіддю НПУ та стороною відповідача не спростовувалось.
Отже, внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування у розмірі 193 879,06 грн. до позивача в межах цих витрат перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не застрахована, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 193 879,06 грн у порядку відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а відтак позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у сумі 193 879,06 грн задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.А. Павлик