Справа № 445/1680/19
У Х В А Л А

"12" червня 2024 р.

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Савчак А.В.

секретаря судового засідання Винницька А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву начальника Перемишлянського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Б.Кавун про роз`яснення рішення Перемишлянського районного суду №449/1680/19 від 16.01.2020р.,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Перемишлянського районного суду від 16.01.2020р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 149147.00 (сто сорок дев`ять тисяч сто сорок сім) гривень боргу (еквівалент 3300.00 Євро та 2300.00 Доларів) за договором позики (розпискою) від 01.11.2018 р.

Як вбачається із змісту заяви, державним виконавцем з 13.02.2023 р. по 21.11.2023 стягнуто з боржника 149147.00 (сто сорок дев`ять тисяч сто сорок сім) гривень боргу. Оскільки в рішенні згадується ще еквівалент боргу в іноземній валюті (3300.00 Євро та 2300.00 Доларів), - то заявник просить роз`яснити чи вправі державний виконавець після стягнення з боржника 149147.00 (сто сорок дев`ять тисяч сто сорок сім) гривень боргу винести постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 449/1680/19 від 25.02.2020 року Перемишлянського районного суду, враховуючи, що позивач гр. ОСОБА_1 вимоги щодо стягнення боргу в іноземній валюті не ставив.

Оглянувши матеріали заяви та цивільної справи №449/1680/19, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення в цивільній справі" № 14 від 18.12.2009р. зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України (2001р.) слідує, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Питання валюти виконання грошових зобов`язань регулюється статтею 533 ЦК України відповідно до якої грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч.1). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2). Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.3).

В даному випадку, до обставин даної справи найбільш застосовним є саме положення частини третьої ст.533 ЦК України. При цьому існує різноманітні правові позиції Верховного Суду з приводу порядку виконання грошових зобов`язань.

Так, відповідно до правової позиції ВС України викладеної в постанові від 02 липня 2014 року (справа N 6-79цс14) зазначалось, що «незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня».

Згодом така правова позиція була уточнена і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 25 липня 2018 року в справі N 308/3824/16-ц, зазначив, що «незалежно від визначеної сторонами валюти боргу у зобов`язанні (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є виключно національна валюта України - гривня - у разі відсутності у сторін відповідної ліцензії НБУ».

Слід зазначити, що Велика Палата ВС відступила від попередніх правових позицій та зазначила, що «У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні» (див. постанови ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц та від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

Однак, обставини даної справи, на думку суду, є дещо відмінними від тих, які були предметом розгляду у справах згаданих вище. Позивач надав відповідачу кошти саме в іноземній валюті і мав право вимагати повернення таких в цій самій валюті. Однак, позивач сам визначив спосіб захисту та вимагав стягнути з боржника заборгованість не у іноземній валюті, а у гривні. Саме в межах таких вимог суд і розглядав справу.

З огляду на це, найбільш наближеною до обставин даної справи є правова позиція, яка міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15-ц та постанові Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2022 р. у справі № 127/6695/19, відповідно до яких визначення кредитором заборгованості у національній валюті України, згода з таким рішенням суду, стягнення з боржника такої заборгованості та прийняття такого виконання позивачем свідчить про належне виконання грошового зобов`язання боржником.

З огляду на це, суд вважає, що стягнення з боржника 149147.00 (сто сорок дев`ять тисяч сто сорок сім) гривень боргу свідчить про належне виконання рішення суду. В іншому випадку (стягнення заборгованості в іноземній валюті: 3300.00 Євро та 2300.00 Доларів чи в гривнях з прив`язкою даних сум до курсу НБУ) - може призвести до зміни змісту самого рішення і вихід суду за межі позовних вимог позивача.

Тим не менше, з огляду на зміст поданої до суду заяви, - суд не вправі шляхом роз`яснення судового рішення втручатись в діяльність державного виконавця і вирішувати чи виносити йому постанову про закінчення виконавчого провадження чи ні.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у роз`ясненні судового рішення по справі №449/1680/19 слід відмовити.

ухвалив:

У задоволенні заяви начальника Перемишлянського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Б.Кавун про роз`яснення рішення Перемишлянського районного суду №449/1680/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 16.01.2020р. - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

ССуддя: А. В. Савчак