П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року м. Київ

Справа № 758/17807/21

Провадження №22-ц/824/6083/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 19133,90 грн; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимоги посилається на те, що сторони перебувають у договірних відносинах щодо надання житлово-комунальних послуг. Позивач належним чином виконує взяті на себе зобов`язання за договором. Відповідач всупереч умовам договору та нормам чинного законодавства зобов`язання щодо оплати спожитих у спірний період послуг з водопостачання та водовідведення не виконував належним чином, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.06.2019 по 31.10.2021 у розмірі 17546,39 грн, 85,12 грн - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, 93,80 грн заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування. Разом із тим, через невиконання відповідачем грошового зобов`язання просить застосувати до спірних правовідносин ст. 625 ЦПК України та стягнути за спірний період 3% річних у сумі 376,19 грн та інфляційні втрати у сумі 1032,40 грн. Окрім цього, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідачем подано до суду відзив, який містить заперечення на позов. Позов визнає частково у розмірі 4522,85 грн. Наводить аргументи про те, що позивачем було проведено коригування суми заборгованості шляхом її збільшення на 12128,80 грн, без будь-яких правових підстав та, на переконання позивача, на підставі показників лічильника встановленій у квартирі відповідача, які 13.03.2018 були визнані непридатними. З цього приводу відповідач звертався із заявами до позивача, однак жодної обґрунтованої відповіді не отримав. Наводить доводи про те, що обчислення споживання холодної води у квартирі, яка не обладнана лічильником холодної води, виходячи із кількості зареєстрованих осіб (5 осіб), норм споживання та становить у розмірі 4522,85 грн, що відображено у розрахунку заборгованості позивача та у цій частині визнається відповідачем. У зв`язку із наведеним просить відмовити у застосуванні ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин.

Позивачем подано до суду письмові пояснення на відзив.

Наводить аргументи про те, що у квартирі АДРЕСА_1 встановлено квартирний засіб обліку води та нарахування за послуги з централізованого водопостачання та відведення проводяться згідно з показників приладі обліку води. На підставі заяви відповідача, показників лічильника було здійснено коригування у сумі 12128,80 грн. разом із тим, позивачем винесено припис-попередження про проведення повірки непридатних лічильників та направлено копію акту відповідачу. У зв`язку із запровадження в Україні карантинних заходів, було унеможливлено здійснення контрольного зняття показань з приладу обліку, з огляд на що по особовому рахунку нарахування здійснювалось за середньодобовою витратою, адже нарахування за Правилами № 630 буде значно більшим. Заборгованість виникла внаслідок систематичного невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих послуг з водопостачання та водовідведення, які надавались вчасно та у повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року

позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за період з червня 2019 року по лютий 2021 року та з липня 2021 року по жовтень 2021 року за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 4522,85 грн, 85,12 грн - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, 93,80 грн заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування, інфляційні втрати у сумі 293,01 грн, 3% річних у сумі 206,40 грн, а всього у розмірі 5201 (п`ять тисяч двісті одну) гривну 18 копійок.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір у розмірі 616,99 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в порушення умов договору та вимог, що передбачені нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із червня 2019 року по лютий 2021 року та за період з липня 2021 року по жовтень 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 4522,85 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми відповідно до статті 625 ЦК України.

25 жовтня 2023 року ПрАТ «АК «Київводоканал» подало до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 023,54 грн., 3 % річних у розмірі 169,79 грн. та інфляційних втрат у розмірі 739,39 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо наявності у виконавця послуг з водопостачання та водовідведення обов`язку з повірки квартирних засобів обліку, оскільки така повірка відповідно до вимог Закону про метрологію та Закону про комерційний облік здійснюється за рахунок споживача. Вказує, що у відповідача наявні 8 лічильників води: 4 лічильники холодної води та 4 лічильники гарячої води. Відповідно до положень законодавства у випадку наявності у квартирі засобів обліку води оплата за надані послуги здійснюється згідно з показаннями такого засобу, за винятком випадку виявлення його несправності, що не підлягає усуненню. У матеріалах справи було встановлено факт несправності 2 засобів обліку гарячої води( 1309841 та 1309352), споживання послуг через які було припинено(підтверджується актом від 13.03.2018 та показниками самих лічильників), та не було встановлено несправності решти шести засобів обліку, а тому в суду були відсутні підстави для відмови від врахування показань таких засобів та відповідно наявні підстави для проведення позивачем перерахунків на суму 12 128,80 грн. за показаннями засобів обліку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року - залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року - задоволено та поновлено його.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року

оскаржується в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 023,54 грн., 3 % річних у розмірі 169,79 грн. та інфляційних втрат у розмірі 739,39 грн..

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року не оскаржується, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Установлено, що 01.10.2016 між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою - АДРЕСА_2 (далі - договір-1).

Отже, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, постачання яких здійснює ПАТ «АК «Київводоканал».

26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті позивача опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (далі -договір-2).

Повідомленням визначено, що індивідуальні споживачі у багатоквартирному житловому будинку, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення, вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов Договору.

У відповідності до п. 1.1 договору-2 ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у порядку строки та на умовах, що передбачені договором.

Отже, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, постачання яких здійснює ПАТ «АК «Київводоканал».

Із наданої ПрАТ АТ «Київводоканал» копії розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з червня 2019 року по жовтень 2021 року за адресою - АДРЕСА_2 становить у розмірі 17546,39 грн /а.с. 24/.

Встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 встановлено прилади обліку холодної води, що підтверджено актом обстеження від 26 лютого 2018 року СВП «Київське теплові мережі» ПАТ «Київенерго». Акт підписано представниками товариства та відповідачем.

13 березня 2018 року СВП «Київське теплові мережі» ПАТ «Київенерго» складено акт про встановлення пломб на запірній арматурі на підставі заяви від 01.01.2018. Акт підписано представниками позивача та відповідачем.

Відповідно до листа позивача від 13.05.2021 № 5783/8/8/02-21 наданого як відповідь на звернення відповідача убачається наступне.

Облік послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення холодної води проводиться за показниками квартирних приладів обліку води та здійснено донарахування на суму 12128,80 грн. Під час обстеження приладів обліку води квартири було складено припис-попередження від 17.03.2021 про необхідність проведення їх метрологічної повірки або заміни у термін до 17.04.2021. У разі невиконання припису-попередження лічильник холодної води буде знято з обліку. Нарахування за послуги будуть проводитись, як для квартири, яка не обладнана лічильником холодної води.

Таким чином, предметом апеляційного оскарження в даній справі є законність нарахування заборгованості за надані послуги з централізованого постачання гарячої води у березні 2021 року та подальше коригування суми заборгованості у бік збільшення на суму 12 128,80 гривень.

Відмовляючи у частині стягнення суми 12128,80 суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що квартира відповідача у спірний період була обладнана повіреними квартирними засобами обліку і показники надавалась згідно з його даних, а тому донарахована сума заборгованості за послуги з постачання холодного водопостачання та водовідведення згідно з показаннями квартирних лічильників здійснено неправомірно, за показниками несправного засобу обліку наданих послуг.

Обґрунтовуючи зазначені висновки суд першої інстанції посилався на положення підпункту 4 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, згідно до яких відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Із наданої позивачем у справі ПрАТ «АК «Київводоканал» копії Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 01 жовтня 2016 року вбачається, що саме позивач ПрАТ «АК «Київводоканал» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води(із використанням внутрішньо будинкових систем) (а. с. 10-13).

Таким чином, контроль за проведенням періодичної повірки, обслуговування засобів обліку води у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж повинен здійснюватися виконавцем зазначених послуг. При цьому оплата за повірку лічильника здійснюється споживачем.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що ПрАТ «АК «Київводоканал» не контролювало міжповіркові інтервали і не забезпечило проведення повірки установленого у квартирі ОСОБА_1 лічильника водопостачання, з урахуванням положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил № 630, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року.

У відповідності до п. п. 4 п. 4 Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 01 жовтня 2016 року виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. (а. с. 13)

ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого гарячого водопостачання, виконавцем яких є ПрАТ «АК «Київводоканал», тому саме позивач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі відповідача, його обслуговування і ремонт.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (касаційне провадження № 61-27909сво18) та Верховним Судом у постановах: від 26 грудня 2019 року у справі № 522/17085/16-ц (провадження № 61-26756св18),від 20 листопада 2019 року у справі № 398/1581/18 (провадження № 61-44662св18),від 29 квітня 2020 року у справі № 521/6670/18 (провадження № 61-558св19), від 26 травня 2020 року у справі № 229/3182/17 (провадження № 61-38506св18), від 03 червня 2020 року у справі № 233/4684/17 (провадження № 61-24665св18).

При цьому, оплата за повірку лічильника здійснюється споживачем.

Пункт 10 Правил № 630 визначає, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.

Відповідно до пункту 15 Правил № 630 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вході у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця.

За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Так, пункт 29 Правил № 630 встановлював ряд прав та обов`язків споживача послуг, серед яких визначено як право, а не обов`язок, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Разом з тим, підпункт 4 пункту 32 Правил № 630 встановив обов`язок виконавця послуг контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року

залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна