Справа № 307/86/23
Провадження № 2/307/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Олійника Р.Б. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лозана Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області про зобов`язання знести огорожу,

встановив:

ОСОБА_1 09 січня 2023 року пред`явила позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, про зобов`язання знести огорожу.

В обгрунтування позову посилался на те, що вона, позивачка, є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0097, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також власником майнового комплексу, що розміщений на вказаній ділянці.

08 липня 2022 року вона звернулася до голови Нересницької сільської ради Гасинець В.І. з заявою, в якій просила направити земельну комісію за адресою: АДРЕСА_1 , для вирішення питання під`їзду до її земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0097, так як громадянин ОСОБА_2 самовільно звузив дорогу, що перешкоджає вільному проїзду.

18 серпня 2022 року на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин та охорони природи Нересницької сільської ради було розглянуто її заяву з виїздом на місце: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом № 35 засідання комісії.

Відповідно до цього протоколу встановлено, що згідно генерального плану с. Терново дорога вул. Польова на окремих її відрізках не відповідає розмірам.

Крім того, до протоколу було додано абрис-схему АДРЕСА_1 на якій схематично зображено проходження вулиці Польової і її ширини в окремих місцях.

З метою надання правової допомоги позивачці, адвокат Олійник Р.Б. надіслав до Нересницької сільської ради Тячівського району адвокатський запит № б/н від 16 вересня 2022 року.

23 вересня 2022 року Нересницька сільська рада Тячівського району листом надала відповідь на адвокатський запит, у якому зазначила, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 , згідно договору дарування земельної ділянки від 06.03.2002 року серія АЕ №240920, зареєстровано в реєстрі №3-1200 площею 0,055 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На даній земельній ділянці розташоване майно, яке належить ОСОБА_2 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19888395 від 14.08.2008 року.

ОСОБА_2 замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (виконавець ФОП ОСОБА_3 ), яка знаходиться в стадії виготовлення. Рішення про надання дозволу на розробку технічної документації Нересницькою сільською радою не приймалося. Дані заміри земельної ділянки були проведені по існуючій окружній межі. Згідно проведених обмірів площа даної земельної ділянки складає 0,0516 га. Факт невідповідності розмірів окремих відрізків дороги по примикаючій вул. Польовій пов`язаний із самовільним звуженням дороги ОСОБА_2 .

Крім того, у листі сільської ради було вказано, що для визначення розташування межі паркану по прилягаючій вул. Польовій необхідно здійснити винос меж в натурі (на місцевості) організацією, яка має дозвіл на проведення геодезичних робіт.

Враховуючи наведене, позивачкою було замовлено проведення судової земельно-технічної експертизи.

В процесі проведення експертизи експертом було встановлено наступні обставини, зокрема: що на початку огорожі домоволодіння ОСОБА_2 відстань в «світлі», тобто від грані бетонного цоколю огорожі ОСОБА_2 до грані іншого бетонного цоколю, розташованого навпроти (через вулицю), що розмежовує з вулицею іншу земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0027, становить 4,33 м. Далі проходить звуження вулиці і на відстані 4,59 м від початку огорожі ширина її в «світлі» складає 4,03 м. Потім ширина вулиці збільшується і в кінці прямолінійного відрізку цієї бокової частини огорожі домоволодіння ОСОБА_2 вона складає 5,53 м. Ширина вулиці Польової на початку відрізка № 2, тобто відстань у «світлі» від грані бетонного цоколю огорожі ОСОБА_2 , що розмежовує досліджувану земельну ділянку цього громадянина з вулицею Польовою, до межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0103 становить від 4,32 м, потім ширина дещо звужується і в кінці відрізку огорожі гр. ОСОБА_2 вона вже складає 4,14 м. Згідно із містобудівною документацією Генерального плану

АДРЕСА_3 на окремих відрізках не відповідають вимогам нормативних документів та містобудівній документації п. 5.1.1 та Таблиці 5.2 ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів» та Генеральному плану с. Терново. Виходячи із ситуації на місцевості та згідно із вказаного Генерального плану с. Терново, таке порушення зумовлено улаштуванням ОСОБА_2 елементів огорожі стовпів та огорожного заповнення на землі загального користування вулицю Польову. Було виявлено накладення земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , на землі загального користування вулицю Польову. Графічно таке накладення зображено на План-схемі № 3, що додається в Додатку 4 до даного Висновку. Таке накладення спричинено порушенням ОСОБА_2 меж вказаних земель загального користування АДРЕСА_1 шляхом установлення огорожі.

Забудова громадянином ОСОБА_2 огорожі на землях загального користування Нересницької сільської ради АДРЕСА_1 утруднює проїзд до земельної ділянки заявника ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га.

За результатами проведення експертизи судовий експерт зробив висновки, що має місце порушення меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області з боку ОСОБА_2 , зокрема, шляхом будівництва ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування. Графічно лінію прокладення ОСОБА_2 вказаної огорожі зображено на План-схемі № 2, що додається в Додатку 3 до Висновку експерта.

Має місце накладення земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 , на землі загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулицю Польову в с. Терново Тячівського району Закарпатської області в результаті встановлення ним паркану (огорожі) на вказані землі загального користування.

Стосовно того, яким чином можна усунути порушення ОСОБА_2 меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області, яке має місце в натурі (на місцевості) і здійснене шляхом будівництва ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування, то усунення такого порушення в інший спосіб, аніж знесення такого огородження є неможливим, так як землі, де ОСОБА_2 споруджено елементи огородження, є АДРЕСА_1 , а отже землями загального користування, через що й не можуть бути передані вказаному громадянину ОСОБА_2 у приватну власність з метою забудови.

Установлення ОСОБА_2 вказаних елементів огородження не тільки звузило ширину проїжджої частини АДРЕСА_1 , а й фактично унеможливило зустрічний рух вантажного транспорту, мікроавтобусів та легкових автомобілів середнього класу, що відповідно призводить до незручностей, а в окремих випадках при зустрічному русі й до неможливості доставки вантажів на об`єкти заявника даної експертизи ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0097, що призначена «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури». Графічно частину, що підлягає знесенню на План-схемі № НОМЕР_1 , що додається в Додатку 4 до Висновку, зображено лініями червоного кольору, в тому числі й на кресленні Вузла 1 цієї План-схеми, де детально зображено місце сполучення воріт, що установлені позаду домоволодіння ОСОБА_2 , з елементами огорожі. Знесенню підлягають, зокрема, наступні конструкції огородження домоволодіння ОСОБА_2 ; огорожа, що улаштована з бетонного цоколю, огорожних стовпчиків та металевого заповнення між ними загальною довжиною 37,89 м і складається з прямолінійних відрізків, розташованих один до одного під певним кутом, довжиною відповідно 4,59 м, 25,08 м та 8,22 м. Вказана огорожа починається на відстані близько 14 метрів від узбіччя перетину вулиць Польової та Центральної с. Терново в напрямку до земельної ділянки заявника даної судової експертизи ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га; огорожа з металопрофільних листів довжиною 0,97 м, що установлена між вказаною огорожею з бетонного цоколю та бетонним стовпчиком, на який закріплено конструкцію воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 ; бетонний стовпчик з параметрами в плані 0,47 м ? 0,38 м, що улаштований зліва від воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 , на який ці ворота закріплено; частину воріт довжиною 0,07 м починаючи від бокової грані стовпчика, що розташовується зліва від цих воріт. Порушення меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області з боку ОСОБА_2 у результаті встановлення ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування ускладнює проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га, що належить ОСОБА_1 .

Відповідно до п. а) ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до п. а) ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пунктом 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», передбачено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.».

При цьому, як встановлено експертом, перебудова збудованої відповідачем огорожі (паркану) по АДРЕСА_1 є неможливою, так як будь-яка перебудова огородження, що буде проводитись відповідачем в межах земельної ділянки загального призначення буде незаконною, тому що землі загального користування не можуть бути передані відповідачеві у приватну власність, в тому числі і для забудови, так як тим самим будуть порушуватись права інших осіб на користування землями загального користування, зокрема, з метою проїзду.

В даному випадку порушення меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново - з боку відповідача у результаті встановлення ним паркану (огорожі) на землях загального користування ускладнює проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га, що належить позивачці та, відповідно, безумовно порушує її право на користування своєю власністю.

Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

За змістом частин 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права.

За змістом статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У разі порушення своїх прав власник на підставі статті 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Належними та допустимими доказами на підтвердження обґрунтованості позовних вимог у цьому спорі є висновок судової земельно-технічної експертизи, завданням якої є визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки (правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 в справі № 686/20396/15-ц).

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи, що земельна ділянка як об`єкт цивільних прав має визначену площу та межі, які вносяться до Державного земельного кадастру, то право користування земельною ділянкою її власник має винятково щодо тієї площі земельної ділянки та в тих її межах, які відповідають даним Державного земельного кадастру.

Розташування будь-яких споруд, огорожі тощо за межами належної особі земельної ділянки є порушенням прав інших осіб.

Відповідно до статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 ЦК України). Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 Земельного кодексу України (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.11.2022р. по справі № 592/4126/21).

Зважаючи на допущене відповідачем порушення прав позивачки при будівництві ним паркану (огорожі) на землях загального користування АДРЕСА_1 , керуючись ст. 376, 391, 396 ЦК України, статтею 103 Земельного кодексу України позивачка вважає, що ефективним способом захисту таких прав буде зобов`язання відповідача знести огорожу (паркан), розміщену на землях загального користування.

Також наявні усі підстави для задоволення вказаної позовної вимоги згідно з правовим висновком Верховного Суду (постанова ВС від 29.01.2020 по справі № 822/2149/18): побудова огорожі на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; порушення прав позивача.

У зв`язку із чим просила зобов`язати ОСОБА_4 за власний рахунок знести самовільно зведені конструкції огородження в межах АДРЕСА_1 , а саме: огорожу в межах АДРЕСА_1 , що улаштована з бетонного цоколю, огорожних стовпчиків та металевого заповнення між ними, і починається на відстані 14 метрів від узбіччя перетину АДРЕСА_4 з металопрофільних листів довжиною 0,97 м, що установлена між огорожею з бетонного цоколю та бетонним стовпчиком, на який закріплено конструкцію воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 ; бетонний стовпчик в межах АДРЕСА_1 з параметрами 0,47 м на 0,38 м, що улаштований зліва від воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 , на який ці ворота закріплено; частину воріт в межах АДРЕСА_1 довжиною 0,07 м починаючи від бокової грані стовпчика, що розташовується зліва від цих воріт позаду домоволодіння ОСОБА_2 , а також стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 20000,00 грн. в суді першої інстанції, 15000,00 грн. в суді апеляційної інстанції та 10000,00 грн. в суді касаційної інстанції.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, яке неодноразово було відкладено з різних причин, востаннє на 23 січня 2024 року на 13 год. 30 хв.

Відповідно до ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2024 року, яке неодноразово було відкладено.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лозан Б.М. у встановлений строк подав відзив на позовну заяву в якому посилався на те, що основною причиною, що перешкоджає доїзду до земельної ділянки, яка належить позивачці є те, що вздовж вулиці Польової, з його сторони знаходяться стовпчики з опорами на яких проходить лінія електропередач і саме ці стовпчики унеможливлюють доступ транспорту до земельної ділянки позивачки; крім цього вулиця Польова не була передбачена для проїзду вантажного транспорту, це був провулок, по ньому протікав потічок, який і на даний час протікає під землею у бетонних кільцях по цій же вулиці і теж з його, позивача, сторони, що теж є небезпекою для проїзду вантажного транспорту. Вказані кільця починаються з початку вулиці Польової і проходять вздовж вулиці Польової і закінчуються в кінці його городу, з витоком на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні ОСОБА_5 ; також відповідно до договору дарування земельної ділянки, вказану ділянку він отримав від ОСОБА_6 , яка їй належала на підставі державного акта СК № 039394 і відповідно до її кадастрової справи по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю, а саме з плану меж земельних ділянок переданих у приватну власність видно, що ОСОБА_6 належали дві земельні ділянки, які знаходилися разом, а між ними проходив провулок, а не вулиця Польова; крім цього у 2008 році він виготовив технічну документацію щодо розташування магазину в частині першого поверху житлового будинку на цій земельній ділянці, яка погоджена всіма інстанціями, де вказано, що його земельна ділянка відповідає Генеральному плану забудови АДРЕСА_1 та містить ширину вулиці 5 метрів, а не так як вказано в експертизі 5,50 м.

Крім цього, в експертизі не вказано коли саме він встановив огорожу, ствердив, що встановив її по майже старій існуючій межі, при цьому звузивши її вглиб власної земельної ділянки так як його горіх якому майже тридцять років знаходився на його земельній ділянці, а тепер знаходиться на вулиці Польовій, а тому площа земельної ділянки та її розміри зараз значно менші і складають 0,0516 га, у той час коли він придбав цю ділянку площа становила 0,055 га. Вважає, що провулок не передбачений для проїзду з навантаженим транспортом позивачки по вулиці Польовій на тій частині, тобто з його, відповідача, сторони, де прокладені бетонні кільця під землею і по яких протікає потічок та де знаходяться бетонні стовпчики по яких проходить електрична мережа.

Також вказав, що позивачка має доступ до своєї земельної ділянки з іншої сторони.

Про те, що земельна ділянка була йому відведена та відповідає генеральному плану забудови с. Тернова свідчить висновок № 283 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 13 листопада 2008 року, викопіювання з генплану АДРЕСА_2 , яка погоджена всіма районним інстанціями та схемою розташування цієї земельної ділянки (том 1 а. с. 95-96, 97-106).

Представник позивачки подав письмові пояснення у яких посилався на те, що ні витяг з державного реєстру речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0154, ні витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку із вказаним кадастровим номером, ні технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж відповідної земельної ділянки не доводять, що спірні конструкції огородження знаходяться на земельній ділянці відповідача, а не на землях загального користування. Та обставина, що відповідач замовив технічну документацію і зареєстрував право власності на земельну ділянку у державному реєстрі речових прав і державному земельному кадастрі, в жодному разі не спростовують встановлений висновком експерта факт того, що спірні елементи огородження знаходяться на землях загального користування та звужують вулицю Польову.

Також у матеріалах справи міститься Збірний кадастровий план земельної ділянки Матеріалів польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрових зйомок (збірний кадастровий план суміжних землевласників та землекористувачів), підготовлений ФОП ОСОБА_3 . На цьому плані зазначено таблицю координат поворотних точок земельної ділянки, яку передбачалося виділити ОСОБА_2 . При цьому на вказаному Збірному кадастровому плані зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,0516 га.

У той час, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером ділянки :04:002:0154 розроблена вже ФОП ОСОБА_7 . При цьому на кадастровому плані, що міститься в технічній документації зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,0535 га.

При цьому координати поворотних точок земельної ділянки, що містилася у Збірному кадастровому плані, розробленому ФОП ОСОБА_7 (8 поворотних точок) відрізняються.

Також, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК № 039394 від 05 березня 2002 року, зокрема плану зовнішніх меж земельної ділянки ширина земельної ділянки (від А до Б) ( АДРЕСА_2 , згідно довідки) складає 10,5 м. У той же час, згідно кадастрового плану, що міститься в технічній документації, розробленій ОСОБА_7 ширина земельної ділянки (від Б до В, АДРЕСА_2 ) вже складає 11,01 м (том 2 ).

Під час розгляду справи по суті представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Олійник Р.Б. у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Лозан Б.В. позов не визнав у заперечення позовних вимог посилався на обставини, викладені у відзиві.

Представник третьої особи - Нересницької сільської рада Тячівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, керуючись таким.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частин першої, п`ятої, шостої та сьомої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ст.ст. 76 - 83 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 є власником нерухомого майна майнового комплексу, що складається із: адмін. корпусу з прохідною літера Б, загальною площею 131,70 кв.м, хлібопекарня (хлібопекарня, склад, овочесушильний корпус, склад готової продукції) літера В, загальною площею 1234,53 к.м; майстерня літера Г, загальною площею 55,50 кв.м. Даний майновий комплекс розташований за адресою: АДРЕСА_1 та розміщений на земельній ділянці, загальною площею 1,7681 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, кадастровий номер :04:04:002:0097 ( том 1 а. с. 12-15).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказаний майновий комплекс 26 грудня 2019 року на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_1 (том 1 а. с. 16-17).

Із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 листопада 2020 року, укладеного між Тернівською сільською радою Тячівськго району Закарпатської області та ОСОБА_1 відомо, що на підставі рішення 22 сесії УІІ скликання (друге пленарне засідання) Тернівської сільської ради за № 1337 від 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 купила земельну ділянку несільськогосподарського призначення, розміщену на землях, що знаходяться у комунальній власності Тернівської сільської ради, площею 1,7681 га, згідно з збірним кадастровим планом земельної ділянки, яка розташована у АДРЕСА_1 , та призначена для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, кадастровий номер :04:04:002:0097 ( том 1 а. с. 18-21).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 1,7681, кадастровий номер :04:04:002:009, розташована у АДРЕСА_1 16 листопада 2020 року на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_1 (том 1 а. с. 22-23).

Із заяви від 08 липня 2022 року відомо, що ОСОБА_1 звернулася до голови Нересницької сільської ради ОСОБА_8 з заявою, в якій просила скерувати земельну комісію за адресою: АДРЕСА_1 , для вирішення питання під`їзду до її земельної ділянки, площею 1,7681 га, кадастровий номер :04:002:0097, так як громадянин ОСОБА_2 самовільно звузив дорогу, що перешкоджає вільному проїзду ( том 1 а. с. 24).

Із протоколу № 35 засідання комісії від 18 серпня 2022 року вбачається, що на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних відносин та охорони природи Нересницької сільської ради було розглянуто заяву ОСОБА_1 з виїздом на місце: АДРЕСА_1 та встановлено, що згідно Генерального плану с. Терново дорога по вулиці Польова на окремих відрізках її не відповідає розмірам та до протоколу долучено викопіровку із Генерального плану та абрис схему ( том 1 а.с. 25, 26, 27).

Із відповіді Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 23 вересня 2022 року відомо, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 , згідно договору дарування земельної ділянки віл 06.03.2002 року, серія АЕ №240920, зареєстровано в реєстрі №3-1200 площею 0,055 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. На даній земельній ділянці розташоване майно, яке належить ОСОБА_2 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19888395 від 14.08.2008 року. ОСОБА_2 замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (виконавець ФОП ОСОБА_3 ), яка знаходиться в стадії виготовлення. Рішення про надання дозволу на розробку технічної документації Нересницькою сільською радою не приймалося. Дані заміри земельної ділянки були проведені по існуючій окружній межі. Згідно проведених обмірів площа даної земельної ділянки складає 0,0516 га. Факт невідповідності розмірів окремих відрізків дороги по примикаючій вул. Польовій пов`язаний із самовільним звуженням дороги ОСОБА_2 . Крім того, у листі сільської ради було вказано, що для визначення розташування межі паркану по прилягаючій вул. Польовій необхідно здійснити винос меж в натурі (на місцевості) організацією, яка має дозвіл на проведення геодезичних робіт (том 1 а. с. 31).

Із Державного акта на право приватної власності на землю ІУ-ЗК № 039394 відомо, що ОСОБА_6 , яка проживає у АДРЕСА_2 на підставі рішення сесії Тернівської сільської ради народних депутатів від 17 березня 1997 року передано у власність земельну ділянку площею 0,307 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_2 та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 172. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки дана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок, площа першої ділянки - 0,252 га, площа другої земельної ділянки має 0,055 га. Згідно опису меж земельних ділянок - ділянка номер 2 від А-Б землі загального користування (вулиця Леніна); Б-В загального користування (провулок); В-А- гр. Сойма (том 1 а. с. 35).

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Лозаном Б.В. до відзиву долучено кадастрову справу по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_6 у якій міститься: виписка із рішення 8 сесії 22 скликання Тернівської сільської ради від 17 березня 1997 року; акт погодження меж земельної ділянки переданої у приватну власність ОСОБА_6 із якого відомо, що земельна ділянка площею 0,307 га передана у приватну власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення Тернівської сільської ради від 17 березня 1997 року. Вказана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок: ділянка № НОМЕР_2 площею 0,252 га та земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,055 га. Згідно опису меж ділянки № 2: від А-Б землі загального користування (вулиця Леніна); від Б-В землі загального користування (провулок); від В-А - землі до ОСОБА_9 . Також і вказаній справі міститься збірний кадастровий план, відповідно до якого площа земельної ділянки згідно державного акта 0,0531 га, площа земельної ділянки по факту 0,0516 га. Ширина земельної ділянки згідно вказаного плану становить 10,50 м (том 1 а. с. 97, 98, 99).

Із договору дарування земельної ділянки від 06 березня 2002 року видно, що ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,055 гектарів, яка розташована на території Тернівської сільської ради по вул. Леніна для будівництва та обслуговування житлового будинку (том 1 а. с. 32-33).

Із Витягу про реєстрацію права власності видно, що будинок по АДРЕСА_2 в цілому на праві призваної власності зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення суду ( том 1 а. с. 36).

Також представником ОСОБА_10 долучено технічну документацію розташування магазину в частині першого поверху житлового будинку підприємця ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 від 25 листопада 2008 року у якій міститься, зокрема, висновок № 283 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову від 13 листопада 2008 року із якого вино, що земельна ділянка, що знаходиться по АДРЕСА_2 відповідає генеральному плану (том 1 а. с. 102).

Із схеми розташування земельної ділянки під розташування магазину в частині першого поверху власного житлового будинку в АДРЕСА_2 ОСОБА_2 видно, що ширина дороги складає 5 метрів, ширина земельної ділянки також зазначена 10,50 м ( том 1 а. с. 104).

Крім цього, судом за клопотанням представника позивача витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області наявну копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , кадастровий номер :04:002:0154 із інформацією про каталог координат та довжин ліній відповідної земельної ділянки та інформацію про каталог координат та довжин ліній земельної ділянки за вказаним кадастровим номером (том 1 а. с. 205-206).

У витребуваній судом технічній документації наявний державний акт на право приватної власності на землю ІУ-ЗК № 039485 із якого видно, що ОСОБА_2 , який проживає у АДРЕСА_5 на підставі договору дарування АЕР № 240920 від 06 березня 2002 року № 3-1200 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,055 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території вул. Леніна Тернівської сільської ради та призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 176 ( том 1 а. с. 222).

Із кадастрового плану земельної ділянки, який міститься у вказаній технічній документації видно, що площа земельної ділянки становить 0,0535 га: згідно опису суміжних землевласників видно, що землі від а до Б землі загального користування (проїзд); від Б до В землі загального користування (вулиця Центральна); від В до А землі ОСОБА_11 . Відстань від Б до В становить 11,01 м (том 1 а. с. 228).

Із Акта встановлення та погодження меж землекористування ОСОБА_2 від 09 березня 2023 року видно, що ОСОБА_2 з одного боку і виконавець робіт ОСОБА_7 з другого боку, в присутності представника Тернівської сільської ради та землекористувачів суміжних земельних ділянок підготували даний акт про те, що ними погоджено межі землекористування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 0,0535 га, згідно якого землі від А-Б землі загального користування (проїзд); від Б-В землі загального користування (вулиця Центральна); від В-А - землі ОСОБА_12 (том 1 а. с. 230).

Із акта прийому-передачі межових знаків на зберігання, схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості та списку межових знаків, переданих на зберігання видно, що інженер-землевпорядник ОСОБА_7 , землекористувач ОСОБА_2 , голова Нересницької сільської ради Гасинець В.І. у присутності власників/користувачів суміжних земельних ділянок: землі від А-Б землі загального користування (проїзд); від Б-В землі загального користування (вулиця Центральна); від В-А - землі ОСОБА_11 склали цей акт про те, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0154, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , площею 0,0535 га, наданої землекористувачу земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) закріплені в натурі на місцевості межовими знаками встановленого зразка у кількості 8 штук. Схема прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості/абриси (кроки) додається. Власник земельної ділянки претензій щодо меж конфігурації земельної ділянки не має. Власники суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання землекористувачу земельної ділянки ОСОБА_2 . Ширина земельної ділянки згідно вказаної схеми становить 11,01 м ( том 1 а. с. 231-236).

Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 відомо, що 17 березня 2023 року за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер :04:002:0154, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , як призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,0535 га; реєстрація здійснена 17 березня 2023 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості) 09 березня 2023 року; ФОП ОСОБА_7 (том 1 а. с. 135-136).

Також із Витягу з Державного реєстру речових прав відомо, що 21 березня 2023 року за ОСОБА_2 зареєстрована в цілому земельна ділянка площею 0,0535 га, кадастровий номер :04:002:0154; підставою для реєстрації стали наступні документи: державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер ІУ-ЗК № 039485, виданий 12 березня 2002 року, видавник: Тернівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області; відомості з ДЗК, серія та номер: 62292580, виданий 21 березня 2023 року, видавник: Державний земельний кадастр (том 1 а. с. 135).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (частини перша, друга статті 83 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Згідно ч. 1 ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч. 1 ст.107 Земельнго кодексу України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Частина 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порушення права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», про самовільне зайняття земельної ділянки свідчить вчинення особою будь-якої дії, спрямованої на фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дії, які відповідно до закону є правомірними.

За правилами статті 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року, справа № 725/5630/15-ц, провадження № 14-341цс18 зазначила, що юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Суд виходить з предмета та підстав позову ОСОБА_1 , спірних правовідносин, які виникли щодо усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила ухвалити рішення яким зобов`язати ОСОБА_4 за власний рахунок знести самовільно зведені конструкції огородження в межах АДРЕСА_1 : огорожу в межах АДРЕСА_1 , що улаштована з бетонного цоколю, огорожних стовпчиків та металевого заповнення між ними, загальною довжиною 37,89 м; огорожу в межах АДРЕСА_1 з металопрофільних листів довжиною 0,97 м; бетонний стовпчик в межах АДРЕСА_1 ; частину воріт в межах АДРЕСА_1 .

Проте суд дійшов висновку, що в разі встановлення порушення факту здійснення самочинного будівництва об`єктів нерухомого майна без відповідного дозволу, відповідний орган державної влади наділений повноваженнями на звернення з позовом до суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомого майна, як крайній захід, і лише тоді коли використані всі передбачені законодавством України заходи реагування за чотирьох умов, а саме: за умови складання припису щодо усунення порушень вимог містобудівного законодавства шляхом надання можливості відповідачеві для проведення відповідної перебудови; за умови, що вказане будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; за умови відсутності можливості проведення перебудови самочинно збудованого нерухомого майна; за умови, якщо особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовляється від проведення такої перебудови, при цьому відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов`язання здійснити перебудову.

Суд зазначає, що права позивачки можуть бути відновленні іншим шляхом, ніж знесення паркану, адже знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливо лише за умови, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від такої перебудови.

Відповідно до частин першої-третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 520/15132/19 (провадження № 61-14687св20) зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Отже, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тому на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання права користування особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Саме на позивача покладено обов`язок довести факт дійсного порушення його права, яке, на думку цієї особи, полягає у позбавленні її можливості користуватися власною земельною ділянкою з діями відповідача щодо побудови паркану, а також неможливості доїзду танспорту до земельної ділянки, яка її належить, іншою дорогою.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі підлягали встановленню обставини щодо фактичного розташування земельних ділянок, а саме: фізичні характеристики земельних ділянок (конфігурації, площі, проміри тощо; відповідність фактичного землекористування характеристикам земельних ділянок, визначених правовстановлюючими документами на ці земельні ділянки), місце накладення земельної ділянки, якою користується відповідач на зазначену проїзну дорогу загального користування, параметри та координати проїзної дороги загального користування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

У пункті 6.1 Розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) визначено, що одними із основних завдань земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; встановлення чи має місце накладення земельної ділянки, якою користуються відповідач на зазначену проїзну дорогу загального користування, межі захоплення дороги (проїзду) загального користування.

Отже, для встановлення обставин, чи має місце накладення земельних ділянок, необхідно досліджувати землевпорядну документацію, перевірити відповідність фактичного розташування земельної ділянки , яка є власністю відповідача, чи має місце накладення земельної ділянки, якою користуються відповідач, на зазначену проїзну дорогу загального користування, межі захоплення дороги (проїзду) загального користування відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, що є компетенцією експертів у відповідній галузі.

Відповідно достатті 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленимистаттею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, позивачем долучено Висновок експерта судової земельно-технічної експертизи від 29 грудня 2022 року № 584/11-22 .

Із вказаного висновку відомо, що має місце порушення меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області з боку ОСОБА_2 , зокрема, шляхом будівництва ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування. Графічно лінію прокладення ОСОБА_2 вказаної огорожі зображено на План-схемі № 2, що додається в Додатку 3 до Висновку експерта.

Має місце накладення земельної ділянки, якою фактично користується ОСОБА_2 , на землі загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулицю Польову в с. Терново Тячівського району Закарпатської області в результаті встановлення ним паркану (огорожі) на вказані землі загального користування.

Всього має місце дві зони накладення. На план-схемі № 3, що додається в Додатку 4 до даного Висновку, ці зони позначено як Накладення № 1 та Накладення № 2 і заштриховано суцільною заливкою фіолетового кольору. Смугу шириною 5,5 м, яка має бути відведена під проїжджу частину вулиці Польової, на цій план-схемі заштриховано суцільною заливкою зеленого кольору.

Накладення № 1 має площу S1= 26,67 м2, а накладення № 2- S2=2. Прокладена вказаним чином смуга шириною 5,5 м під забезпечення проїзду по вулиці Польовій проходить по стіні житлового будинку ОСОБА_2 .

Деталізоване креслення накладень № 1 та № 2 з позначенням відповідних розмірів (довжин між поворотними точками) зображено на план-схемі № НОМЕР_4 , що додається в Додатку 5 до Висновку.

Накладення № 1 це накладення земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , на землі загального користування вулицю Польову. Накладення № 1 має площу 26,67 м2 та акті геометричні розміри, починаючи з точки, яка на план-схемі № 4, що додається в Додатку 5 да даного Висновку, позначена під номером 1 за годинниковою стрілкою; 1,41 м по землях загальнго користування вулиці Польовій до точки 2; 28,13 м по стіні житлового будинку ОСОБА_2 та по землях загального користування по вулиці Польовій з поворотом на 84-47-24 за годинниковою стрілкою до точки 3; 23,63 м по огорожі ОСОБА_2 з поворотом на 175-57-08 за годинниковою стрілкою - до точки 4; 4,59 м по огорожі ОСОБА_2 з поворотом на 08-19-28 за годинниковою стрілкою до точки 1.

Координати поворотних точок Накладення № 1 в Єдиній Державній системі координат України СК-63 за нумерацією точок, що зазначені на План-схемі № 4, яка додається в Додатку 5 до даного Висновку, є наступними: точка 1: координата Х 5 318 855,98; координата У 1 318 296,88; точка 2: координата Х 5 318 854,88; координата У 1 318 296,00; точка 3: координата Х 5 318 871,09; координата У 1 318 273,01; точка 4: координата Х 5 318 858,84; координата У 1 318 293,29.

Накладення № 2 це є накладення земельної ділянки, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 , на землі загального користування вулицю Польову. Накладення № 2 має площу S=8,65 м2 та такі геометричні розміри, починаючи з точки, яка на план-схемі № 4, що додається в Додатку 5 до даного Висновку, позначена під номером 1 за годинниковою стрілкою: 8,80 м по землях загального користування вулиці Польовій до точки 2; АДРЕСА_6 з поворотом на 120-05-47 за годинниковою стрілкою до точки 3; 1,26 м по землях загального користування вулиці Польовій з поворотом на 76-22-23 проти годинникової стрілки до точки4; 8,22 м по огорожі ОСОБА_2 з поворотом на 140-45-27 за годинниковою стрілкою до точки 5; 1, 44 м по огорожі ОСОБА_2 з поворотом на 28-53-03 за годинниковою стрілкою до точки 1.

Координати поворотних точок Накладення № 2 в Єдиній Державній системі координат України СК-63 за нумерацією точок, що зазначені на План-схемі № 4, яка додається в Додатку 5 до даного Висновку, є наступними: точка 1: координата Х 5 318 871,09; координата У 1 318 273,01; точка 2: координата Х 5 318 870,79; координата У 1 318 264,28; точка 3: координата Х 5 318 872,18; координата У 1 318 263,63; точка 4: координата Х 5 318 872,18; координата У 1 318 263,63; точка 5: координата Х 5 318 871,84; координата У 1 318 271,84 ( том 1 а. с. 38-48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55 56-59).

Стосовно того, яким чином можна усунути порушення ОСОБА_2 меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області, яке має місце в натурі (на місцевості) і здійснене шляхом будівництва ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування, то усунення такого порушення в інший спосіб, аніж знесення такого огородження є неможливим, так як землі, де ОСОБА_2 споруджено елементи огородження, є АДРЕСА_1 , а отже землями загального користування, через що й не можуть бути передані вказаному громадянину ОСОБА_2 у приватну власність з метою забудови.

Установлення ОСОБА_2 вказаних елементів огородження не тільки звузило ширину проїжджої частини АДРЕСА_1 , а й фактично унеможливило зустрічний рух вантажного транспорту, мікроавтобусів та легкових автомобілів середнього класу, що відповідно призводить до незручностей, а в окремих випадках при зустрічному русі й до неможливості доставки вантажів на об`єкти заявника даної експертизи ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0097, що призначена «для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури». Графічно частину, що підлягає знесенню на План-схемі № НОМЕР_1 , що додається в Додатку 4 до Висновку, зображено лініями червоного кольору, в тому числі й на кресленні Вузла 1 цієї План-схеми, де детально зображено місце сполучення воріт, що установлені позаду домоволодіння ОСОБА_2 , з елементами огорожі. Знесенню підлягають, зокрема, наступні конструкції огородження домоволодіння ОСОБА_2 ; огорожа, що улаштована з бетонного цоколю, огорожних стовпчиків та металевого заповнення між ними загальною довжиною 37,89 м і складається з прямолінійних відрізків, розташованих один до одного під певним кутом, довжиною відповідно 4,59 м, 25,08 м та 8,22 м. Вказана огорожа починається на відстані близько 14 метрів від узбіччя перетину вулиць Польової та Центральної с. Терново в напрямку до земельної ділянки заявника даної судової експертизи ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га; огорожа з металопрофільних листів довжиною 0,97 м, що установлена між вказаною огорожею з бетонного цоколю та бетонним стовпчиком, на який закріплено конструкцію воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 ; бетонний стовпчик з параметрами в плані 0,47 м ? 0,38 м, що улаштований зліва від воріт, розташованих позаду домоволодіння ОСОБА_2 , на який ці ворота закріплено; частину воріт довжиною 0,07 м починаючи від бокової грані стовпчика, що розташовується зліва від цих воріт. Порушення меж земель загального користування Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області вулиці Польової в с. Терново Тячівського району Закарпатської області з боку ОСОБА_2 у результаті встановлення ним паркану (огорожі) на вказаних землях загального користування ускладнює проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0097 площею 1,7681 га, що належить ОСОБА_1 ( том 1 а. с. 38-48).

Однак, із вказаної експертизи відомо, що станом на час проведення даної судової експертизи, земельній ділянці, яка була прийнята в дар ОСОБА_2 від ОСОБА_6 кадастровий номер не присвоєно.

Тобто, така земельна ділянка у відповідності з положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України, прийнятого Законом України від 29 жовтня 2001 року « 27668-ІІІ не є сформованою. Підтвердженням цього також є лист Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області № 874/012-22 від 23 вересня 2022 року в якому зазначено, що по вказаній земельній ділянці виготовлення відповідної землевпорядної документації перебуває на стадії виготовлення і її виконавцем є ФП Герасимюк М.М. ( том 1 а.с 40).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 186 ЗК України, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Затверджена документація із землеустрою в електронній формі подається розробником до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель (ч. 6 186 Земельного кодексу України).

Процедура державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі визначена Законом України «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 17 березня 2023 року здійснена державна реєстрація земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 і їй присвоєно кадастровий номер :04:002:0154 та 21 березня 2023 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності у Державному реєстрі речових прав (том 1 а. с. 135-136).

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Відтак, суд відхиляє долучений позивачкою висновок, оскільки на момент проведення експертизи земельна ділянка, якою користувався ОСОБА_2 не була сформованою і такий висновок не є доказом на підтвердження порушеного права позивачки.

Крім цього, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано доказів про те, яким саме чином діями відповідача порушено право позивачки з урахуванням того, що земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі 17 березня 2023 року та 21 березня 2023 року зареєстроване право власності у Державному реєстрі речових прав, у той час реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не оскаржувалася, незаконною не визнавалась та не скасована, що свідчить про те, що відповідач набув право власності на земельну ділянку відповідно до вимог закону.

Крім того, позивачкою не доведено обґрунтованості захисту її прав лише у такий спосіб, зазначений в позові, як знесення паркану, не доведено неможливості доїзду з іншого боку, відтак, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви позивачкою сплачено судових збір в сумі 1 073,60 грн., який відповідно д ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивачку.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зобов`язання знести огорожу.

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору покласти на ОСОБА_1 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_7 , реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_5 .

Представник позивачки: ОСОБА_13 , АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_5 , реєстраційний номер платника податків невідомий.

Представник відповідача: ОСОБА_10 , АДРЕСА_9 .

Третя особа: Нересницька сільська рада Тячівського району Закарпатської області, місцезнаходження вул. Грушевського, 25 у с. Нересниця Тячівського району Закарпатської області, .

Повний текст рішення буде складено 13 червня 2024 року.

Суддя Л.Р.Сас