Справа № 367/4340/24
Провадження №2/367/3950/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Одарюка М.П.,

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 367/4340/24 за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений 12.10.2005р. за № 2486336 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АК № 652030 виданої 10.10.2005р. Державною виконавчою службою Ірпінського міського УЮ. В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 (надалі Позивач) володіє майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , на праві власності, яке набуте на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 09.11.1994р. зареєстрованого в реєстрі за № І-3044 державним нотаріусом Ірпінської державної контори. Маючи намір зняти з реєстрації місця проживання особи у зазначеній квартирі, Позивач, як власник, звернувся до ЦНАПу виконавчого комітету Ірпінської міської ради дізнався про арешт свого майна. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за № 375544878 від 23.04.2024р. на квартиру АДРЕСА_1 , накладено арешт 12.10.2005р. за № 2486336 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АК № 652030 виданої 10.10.2005 р. Державною виконавчою службою Ірпінського міського УЮ. При зверненні до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м.Київ) із заявою щодо зняття арешту № 2486336 від 12.10.2005р. з квартири АДРЕСА_2 , отримав письмову відповідь № 14380 від 18.04.2024 р. про відсутність підстав для знаття арешту. Із відповіді на адвокатський запит № 15785 від 03.05.2024р. вбачається, що в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській обл. перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа від 12.03.2005 № 2-84, що виданий Ірпінським міським судом про стягнення коштів з ОСОБА_1 :

ВП № 1094464 (25.12.2005р. державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу),

та ВП №1094367 (12.12.2005р. державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу).

Надати інші письмові докази не вбачається можливим, у зв`язку з відсутністю паперових матеріалів вищевказаних виконавчих проваджень, які були завершені в 2005 році та за закінченням терміну їх зберігання. Відповідач, у вищезазначених листах, зазначає, що арешт може бути знятий за рішенням суду та роз`яснює щодо права звернення до відповідного суду для вирішення питання про звільнення з-під арешту майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 травня 2024 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі ЦМУ МЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надсилав.

Представник третьої особи Ірпінська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилась.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09.11.1994 р. зареєстрованого в реєстрі за № І-3044 державним нотаріусом Ірпінської державної контори ( а.с.9).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 12.10.2005 року реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора - до Реєстру було внесено обтяження за номером 2486336 у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 , власником якої вказан ОСОБА_1 . Підставою для внесення обтяження стала постанова АК №652030 від 10.10.2005 року, винесена Державною виконавчою службою ІУМЮ (а.с.8).

Із копії листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області вих. № 143 від 18.04.2024 року вбачається, що згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене , підстав для зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 відсутні.

Із копії листа Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області вих. № 15785 від 03.05.2024 року вбачається, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження № 1094464 з примусового виконання виконавчого листа від 12.03.2005 №2-84, що виданий Ірпінським міським судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 4916,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди 1500,00 грн., а всього 6416,00 грн.

25.12.2005 року державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Колядою Анатолієм Миколайовичем керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІУ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що в Ірпінському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження № 1094367 з примусового виконання виконавчого листа від 12.03.2005 №2-84, що виданий Ірпінським міським судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь держави держмита в сумі 64,00 грн.

12.12.2005 року державним виконавцем Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Колядою Анатолієм Миколайовичем керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 року 606-ХІУ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Надати запитувану інформацію не вбачається можливим у зв`язку відсутності паперових матеріалів виконавчого провадження №36680262, №40645769, №50774797, що були завершені в 2005 році та зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, що передбачений п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями № 699/30567 від 08.06.2017 р., затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5.

Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з позивача.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на володіння та розпорядження його майном, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 197-200, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 328 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений 12.10.2005р. за № 2486336 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою (08200, Київська обл., Бучанський р-н, м.Ірпінь, вул. Цнтральна, 55) на підставі Постанови АК № 652030 виданої 10.10.2005р. Державною виконавчою службою Ірпінського міського УЮ.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Одарюк