ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 квітня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/119/22

Головуючий у першій інстанції - Фетісова Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/28/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «ПРОВІДНА»,

особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 - адвокат Лабик Руслан Романович,

на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року, дата складання повного його тексту: 08.02.2023, місце ухвалення: м. Прилуки,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Лабик Р.Р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягти з останнього 150000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди та 30000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22.12.2018 близько 16-00 год у м. Прилуки водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - матір ОСОБА_1 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 була доставлена до Прилуцької центральної міської лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. 22.12.2018 за цим фактом відкрито кримінальне провадження № 0000270, за результатами розслідування якого прийнято рішення про його закриття на підставі ч. 2 ст. 286 КК України. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду у її завдавача у випадках, коли вона є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, виникає незалежно від наявності вини її завдавача. Тому у ОСОБА_1 виникло право на відшкодування шкоди, завданої загибеллю ОСОБА_3 , за рахунок відповідача. На момент скоєння пригоди, про яку йдеться, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» (далі за текстом - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»). На дату подання позову остання виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди у розмірі 40200 грн 00 коп. Оскільки відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка наступає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди. Величину моральної шкоди позивач оцінює у 190200 грн 00 коп., тому з ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню відшкодування моральної шкоди в розмірі 150000 грн 00 коп. (190200 грн 00 коп. - 40200 грн 00 коп. = 150000 грн 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду І інстанції від 10.02.2022 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» (арк. 40).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 39800 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди та на користь держави судовий збір у розмірі 267 грн. 94 коп. Ухвалюючи його, суд зазначиив, що виходячи із принципів розумності і співмірності розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок смерті матері від дії джерела підвищеної небезпеки, становить 80000 грн 00 коп.; оскільки доказів щодо витрат на правову допомогу не надано, то відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України суд позбавлений можливості стягнення з відповідача на користь позивача цих витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та відмовити повністю у задоволенні вимог ОСОБА_1 . Доводи скарги зводяться до того, що у ході розгляду справи доведено, що саме груба необережність потерпілої, яка полягала в порушенні нею Правил дорожнього руху України, сприяла виникненню ДТП, що є об`єктом судового розгляду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лабик Р.Р. у своїй апеляційній скарзі просить змінити вказане рішення й ухвалити рішення про повне задоволення позовних вимог. Доводи скарги зводяться до такого:

- втратою позивачем матері - найтяжчою втратою, що не може бути відновлена, повністю зруйновано її нормальне життя, чим їй спричинено надзвичайних страждань, які продовжуються до цих пір, і необхідність докладання відповідних додаткових зусиль як тепер, так і в майбутньому;

- ОСОБА_1 в мінімальному розмірі оцінено грошове відшкодування завданої їй моральної шкоди - у сумі 150000 грн 00 коп., з урахуванням грубої необережності потерпілої, що призвела до її загибелі, та частки моральної шкоди, відшкодованої страховиком;

- заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і з обсягом виконаних адвокатом робіт. До того ж розмір цих витрат визначено за домовленістю сторін, з урахуванням значення цієї справи для позивача. В п. 2.3 замовлення до договору про надання професійної правничої допомоги визначено вартість однієї нормо-години роботи, затраченої адвокатським об`єднанням, та що клієнт зобов`язаний оплатити послуги адвокатського об`єднання протягом п`яти робочих днів з дня отримання клієнтом та/або його представником відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої. Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), надання професійної правничої допомоги адвокатом адвокатського об`єднання позивачу тривало 5 год, а тому вона зобов`язана сплатити об`єднанню 15000 грн 00 коп. Крім того, обов`язок доведення неспівмірності витрат на надання професійної правничої допомоги покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення таких витрат, що підлягають розподілу між сторонами.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

22.12. 2018 близько 16 год 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гвардійська в м. Прилуки Чернігівської обл. у напрямку вул. 1-го Травня, неподалік буд. № 41, за межами пішохідного переходу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка перетинала проїжджу частину, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних уламкових переломів кісток тазу справа, верхньої третини правої плечової кістки, забійної рани з садном лівої брови, крововиливу верхньої та нижньої повіки лівого ока, саден носа, верхньої губи, підборіддя, потиличної ділянки голови, синців правої та лівої нижніх кінцівок. У зв`язку з цим ОСОБА_3 була доставлена до Прилуцької центральної міської лікарні, де від отриманих тілесних ушкоджень померла.

В цей же день - 22.12.2018 слідчим внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У вищеописаній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Водій ОСОБА_2 керував вищевказаним автомобілем на законних підставах, мав при собі технічний паспорт, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, діяв у відповідності до технічних вимог пп. 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 22.12.2018, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Наведені обставини підтверджено копіями витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області від 27.05.2020 про закриття вказаного провадження, довідки (до форми № 106/о № 402, видається для поховання) від 27.12.2018 про причину смерті ОСОБА_3 і свідоцтва про смерть останньої (арк. 101, 103-105, 20-21, 23, 22).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є об`єктом судового розгляду, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з полісом № АМ3868398, була застрахована ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». Термін дії полісу: з 20.11.2018 по 19.11.2019, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200000 грн 00 коп. (арк. 102).

Матір`ю ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є потерпіла ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_1 і про укладення нею шлюбу (арк. 24, 25).

На заяву «Центру автовиплат поліс» № ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» листом № 17-05 від 2020 р. повідомило, що згідно з заявою та наданими документами, ОСОБА_3 загинула 22.12.2018 внаслідок ДТП, що сталася у цей день за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . На підставі договору про врегулювання страхового випадку від 06.03.2020 відшкодовується шкода в розмірі 40200 грн (копія листа - арк. 27).

Загибеллю матері позивачеві спричинено втрат немайнового характеру у виді страждань і необхідності докладання відповідних додаткових зусиль для нормалізації свого життя, в тому числі і в майбутньому.

Аналіз встановлених у справі обставин і норм права, що регулюють спірні правовідносини, доводить суд такого.

Смерть ОСОБА_3 настала у зв`язку з наїздом на неї автомобіля, забезпеченого в момент наїзду на неї страховим полісом ПрАТ «СК «ПРОВІДНА». Отже дорожньо-транспортна пригода, яка є об`єктом судового розгляду, є страховим випадком.

Спірні правовідносини регулюються перш за все спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Його стаття 27 приписує таке:

- страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (п. 27.1);

- страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п. 27.3);

- відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п. 27.5).

За приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладення якого посвідчено вказаним полісом, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» має сплатити страхове відшкодування шкоди, спричинене смертю потерпілої ОСОБА_3 , в порядку і строки, встановлені договором чи законом. Оскільки на 22.12.2018 (дата настання страхового випадку) законодавчо встановлений розмір мінімальної зарплати становив 3723 грн 00 коп., то ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в силу вищезазначеної норми права мала сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування моральної шкоди, спричинене смертю потерпілої ОСОБА_3 , у такому розмірі: 3723 грн 00 коп. х 12 міс = 44676 грн 00 коп.

Посилання ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в листі № 17-05 від 2020 р. на договір про врегулювання страхового випадку від 06.03.2020 як на підставу виплати позивачеві цього відшкодування у сумі 40200 грн 00 коп., є незаконним. Так:

- копії вищеназваного договору про врегулювання страхового випадку у справі нема;

- згідно з преамбулою і ст. 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», дія цього Закону поширюється на правовідносини, що випливають з Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За змістом ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними умови договорів, що обмежують права споживача у порівнянні з встановленими чинним законодавством правами. Укладеним з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» договором про врегулювання страхового випадку від 06.03.2020 (якщо припустити, що такий існує у редакції, наведеній в листі цього Товариства № 17-05 від 2020 р.) передбачено виплату страхового відшкодування у меншому розмірі, ніж встановлений п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому цей договір (за умови його існування) є нікчемним і таким, що порушує (звужує) права і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 , надані їм законом.

Отож ПрАТ «СК «Провідна» безпідставно недоплачено ОСОБА_1 вищезгадане страхове відшкодування у такій сумі: 44676 грн 00 коп. - 40200 грн 00 коп. = 4476 грн 00 коп.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, серед іншого, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

В пунктах 140, 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 201/16373/16-ц зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Відповідно до ст. 23 ЦК України:

- особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1);

- моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її близьких родичів (п. 2 ч. 2);

- моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (абз. 1 ч. 3). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3).

Суд погоджується з твердженнями позовної сторони про те, що загибеллю матері ОСОБА_1 спричинено моральної шкоди у вищевказаному виді. Розмір її відшкодування, виходячи з вищеописаних характеру й способу її завдання і тривалості її перетерплювання, а також з принципів розумності і справедливості, судом І інстанції визначено вірно - в сумі 80000 грн 00 коп.

З наведеного випливає, що шкоду у вищевказаній сумі позивачеві має бути відшкодовано: ПрАТ «СК «Провідна» - у сумі 44676 грн 00 коп., а не у сумі 40200 грн 00 коп., як то вона відшкодувала (недоплата страхового відшкодування становить 4476 грн 00 коп.), і ОСОБА_2 - у решті, тобто в такому розмірі: 80000 грн 00 коп. - 44676 грн 00 коп. = 35324 грн 00 коп.

На підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу і їх розміру позовною стороною надано: копії замовлення ОСОБА_1 Адвокатському об`єднанню «Автопоміч Україна» (далі за текстом - АО «Автопоміч Україна») на надання їй правової допомоги від 16.04.2021 № 1 і укладеного ними договору про надання їй правової допомоги в усіх судових інстанціях від цієї ж дати № 16.04.2021-Ц, 2 детальних описи робіт (надання послуг) і 2 ордера на надання правової допомоги у судах І і ІІ інстанції, копію наказу від 13.11.2020 № 23 про прийняття адвокатом АО «Автопоміч Україна» Лабика Р.Р. (арк. 13, 14, 11-12, 149, 10 і 146). Цими документами підтверджено, що виходячи з обумовленого розділом 3 «Оплата послуг» договору від 16.04.2021 № 16.04.2021-Ц і пп. 2, 3 замовлення від 16.04.2021 № 1 вартості однієї нормо-години у сумі 3000 грн 00 коп. і кількості фактично витраченого часу на надання адвокатом Лабиком Р.Р. правової допомоги ОСОБА_1 , загальна вартість наданої останній правової допомоги при розгляді справи у суді І інстанції становить 30000 грн 00 коп., а при розгляді справи у суді ІІ інстанції - 15000 грн 00 коп., яку вона має сплатити протягом 5 робочих днів з дня отримання нею або її представником присудженого відшкодування.

Описані у попередньому абзаці докази в силу ст. 77-80, пп. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами витрат на правову допомогу, виходячи з розміру якої ОСОБА_1 в силу п. 3 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України має право на їх відшкодування пропорційно до розміру задоволених її вимог. Таким чином місцевий суд мав стягти з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на правову допомогу в сумі: 30000 грн 00 коп. (договірний розмір вартості витрат на правову допомогу) х 23,55% (розмір задоволених позовних вимог) = 7065 грн 00 коп.

Отож апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні та скасуванню у відповідних частинах.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України:

- у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 йому належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір пропорційно до задоволеної частини його вимог у такій сумі: 1362 грн 00 коп. (розмір судового збору, справленого з апеляційної скарги ОСОБА_2 ; квитанція на арк. 124) х 11,25% (розмір задоволених вимог) = 153 грн 23 коп.;

- у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги представника ОСОБА_1 їй з ОСОБА_2 належить стягти відшкодування вартості правової допомоги пропорційно до розміру задоволених її вимог про відшкодування вартості правової допомоги у суді І інстанції, виходячи з такого: 15000 грн 00 коп. (договірний розмір вартості витрат на правову допомогу) х 43,75% (обсяг апеляційної скарги, використаної судом для перевірки її доводів щодо незаконності рішення місцевого суду в частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу) х 23,55% (розмір задоволених вимог про відшкодування витрат на правову допомогу) = 1545 грн 47 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 376 ч. 1 п. 2, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Лабика Руслана Романовича і ОСОБА_2 задовольнити частково; рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2023 року в частині визначеного у ньому розміру відшкодування моральної шкоди змінити, в частині відмови у відшкодуванні ОСОБА_1 судових витрат скасувати.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35324 (тридцять п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди, 7065 (сім тисяч шістдесят п`ять) грн 00 коп. вартості витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1545 грн 47 (одну тисячу п`ятсот сорок п`ять) грн 47 коп. вартості витрат на правову допомогу.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн 23 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: