Провадження №2/359/1074/2024
03 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, до ОСОБА_1 , Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, про визнання недійсним розпорядження, усунення перешкод у користування та розпорядженні земельною ділянкою,-
1. Зміст позовних вимог.
2. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.106-107).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.121).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
3. Ставлення учасників справи до позовних вимог.
Прокурор Бориспільської окружної прокуратури Гайфуліна Н.П. надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник Бориспільської РДА та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися та відзив на позов не надали. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Встановлено, що розпорядженням Бориспільської РДА №1075 від 20 лютого 2008 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.22-23).
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються гл.12 «Землі водного фонду», гл.23 «Захист прав на землю» ЗК України.
5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.
5.1. норми матеріального права
Згідно з пунктом д) ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.
Відповідно до змісту ч.2 ст.59 ЗК України громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.
Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) вказала, що питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18). Зокрема, в пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; в пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважала доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.
5.2. норми процесуального права.
Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_1 з порушенням положення ст.84 ЗК України. Оскільки, вказана земельна ділянка за чинним законодавством не може бути передана у приватну власність громадян. Відповідачем не надано жодних інших доказів або доводів, які б суперечили наведеному або спростовували їх.
З цієї підстави, суд вважає, що належить визнати незаконним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №1075 від 20 лютого 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення індивідуального садівництва громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області» в частині надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального садівництва.
7. Розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №3466 від 09 с 2023 року (а.с.98) вбачається, що при пред`явленні позову до суду Київською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 5368 гривень. Пред`явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір у розмірі 5368 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.58, ч.2 ст.59, ч.4 ст.84, ч.2 ст.152 ЗК України, ст.391 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 5368 гривень.
Позивач: Бориспільська окружна прокуратура Київської області, адреса: Київська область, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, 21.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного рішення суду 03 червня 2024 року.
Суддя підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський