Провадження 2-др/201/34/2024
26 квітня 2024 року Жовтневий районний суд
у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,
при секретарі Максимовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєва Анна Олегівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
04 грудня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Тимофєєва Анна Олегівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , квартира загальною площею 22,2 кв.м. , яка в свою чергу складається з 1- коридору площею 7,0 кв.м., 2- санвузла - ванної площею 2,8 кв.м., 3- кухні площею 8,5 кв.м., 4-житлової кімнати площею 10,3 кв.м., 5- житлової кімнати площею 11,9 кв.м., 6-кладовки площею 0,3 кв.м., балкон 0,7 кв.м. після померлого ОСОБА_3 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року позов задоволено. При цьому вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідачки на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8421,55 грн., однак у резолютивній частині рішення такий висновок не зазначив. Крім того, в тексті рішення загальну площу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 невірно зазначено як «квартира загальною площею 22,2 кв.м.» замість вірної «квартира загальною площею 40,8 кв.м.».

05 лютого 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки у вказаному рішенні суду, у якій остання просила зазначити вірно розмір спірної квартири, а також зазначити в резолютивній частині рішення відомості про стягнення судового збору.

09 лютого 2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в зазначеному рішенні задоволено та виправлено допущені описки наступним чином: вірно зазначено в тексті рішення загальну площу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 «квартира загальною площею 40,8 кв.м.»; доповнено резолютивну частину рішення абзацем: «Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 421,55 грн.»

Зазначену ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року про виправлення описки було оскаржено ОСОБА_2 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року в частині доповнення резолютивної частини рішення абзацем: «Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 421,55 грн.» скасовано. При цьому суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

12 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 із заявою про винесення по справі додаткового рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

У судове засідання сторони подали заяви, в яких просили розглянути заяву про винесення додаткового рішення за наявними у справі доказами та матеріалами враховуючи вимоги ст.142 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 8 421,55 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.12.2023 року, код квитанції 9325-9365-6402-2605.

Судом також встановлено, що у даній справі відповідачкою було визнано позовні вимоги в підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті.

Водночас, з огляду на вищенаведене, суд доходить до висновку, що на теперішній час питання щодо розподілу судових витрат по справі залишається невирішеним, адже ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2024 року про виправлення описки, якою доповнено резолютивну частину рішення абзацем щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору скасовано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За таких умов, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачкою до початку розгляду справи по суті позовної вимоги, за яку позивачкою сплачено судовий збір, на підставі ч. 2 ст. 142 ЦПК України позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50% від сплаченого - 4210,77 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.133, 142, 258, 259, 263 - 265, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету 4210,77 грн. (чотири тисячі двісті десять гривень 77 копійок), що дорівнює 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову 30.11.2023 р. за квитанцією АТ КБ «Приватбанк» до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 04.12.2023 року, код квитанції 9325-9365-6402-2605.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 діб до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Суддя С.С. Федоріщев