Провадження № 22-ц/802/1242/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Стретович Інни Сергіївни на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Стретович І. С. звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2021 року між ними розірваний. У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначала, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн на кожну дитину, починаючи з 11 грудня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття. На підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року розмір аліментів змінено та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. На даний час син ОСОБА_4 досяг повноліття та продовжує навчання.

Позивач також вказувала, що витрати на дочку ОСОБА_5 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні значно зросли, а у відповідача ОСОБА_2 покращився матеріальний стан. Так, їй стало відомо, що відповідач отримує дохід від здачі в оренду нежитлового приміщення, що є підставою для збільшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року у твердій грошовій сумі з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 3 000 грн на 10 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року, та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - Стретович І. С. подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позов ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову є помилковими та зроблені внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права. Суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставину щодо покращення матеріального становища відповідача, який отримує дохід від здачі в оренду нежитлового приміщення, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 10 000 грн щомісячно.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 16 грудня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі з 18 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2021 року у цивільній справі № 161/1347/21 між ними розірваний.

У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року у цивільній справі № 161/20463/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 грудня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року збільшено розмір аліментів, та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 3 000 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Постановою Волинського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року рішення суду в частині збільшення розміру аліментів залишено без змін.

16 квітня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття і стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на даний час за вказаними судовими рішеннями проводиться на одну дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю третьої групи довічно та згідно з довідкою про доходи № 5498 4407 0644 1420 отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з квітня по вересень 2024 року становив 14 166 грн (2 361 грн на місяць).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, наявні у справі докази свідчать про зміну матеріального стану відповідача ОСОБА_2 як платника аліментів, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України.

Так з матеріалів справи слідує, що 07 серпня 2024 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автомобіль марки AUDI E-Tron, 2019 року випуску (ТСЦ 8043), придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону, що підтверджується інформацією РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області. Середня ринкова вартість зазначеного транспортного засобу згідно з відкритими джерелами, зокрема, сайту «Авто Ріа», перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказана обставина безумовно свідчить про покращення матеріального стану відповідача ОСОБА_2 . При цьому позивачем доведено витрати відповідача як платника аліментів на придбання рухомого майна, вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Доказів, які б спростовували ту обставину, що транспортний засіб відповідач не придбавав, останній суду не надав.

Отже, ОСОБА_1 згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України довела ту обставину, що матеріальний стан відповідача покращився, а тому задовольняючи частково позов та збільшуючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 3 000 грн до 4 000 грн, які стягуються щомісячно з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 19 квітня 2023 року, суд також врахував стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів і прийняв законне і справедливе рішення на підставі наданих позивачем доказів. Суд також урахував і ту обставину, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідатиме звичайним потребам неповнолітньої дитини.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. При цьому такий розмір не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційної скарги представник відповідача посилалася на те, що у червні 2024 року ОСОБА_1 у квартирі випадково знайшла договір оренди нежитлового приміщення від 12 серпня 2021 року, укладений між фізичною особою ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подорожник Волинь». Згідно з протоколом, який є невід`ємною частиною договору оренди нежитлового приміщення від 12 серпня 2021 року, орендна плата становить 15 390 грн за один повний календарний місяць. Таким чином, починаючи з вересня 2021 року ОСОБА_2 позаобліково отримав 507 870 грн (33 місяці х 15 390 грн). Майновий стан ОСОБА_2 значно покращився без відома позивача ОСОБА_1 . Крім того, під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 не зміг достовірно пояснити походження тих коштів де відсутнє призначення платежу. Так, загалом розмір надходжень на картку відповідача за період з березня 2021 року по липень 2024 року становить 1 033 567 грн 03 коп., з них жоден переказ не пояснений відповідачем під час розгляду справи з поданням відповідних документів. Ці кошти відповідач не використав для придбання автомобіля AUDI E Tron, 2019 року випуску, оскільки мав ще додаткові джерела доходів, окремо від тих, які досліджувалися під час розгляду справи. Суд першої інстанції не звернув уваги, що в сукупності усі докази свідчать про те, що майновий стан ОСОБА_2 є значно кращим, ніж він оприлюднює, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн щомісячно на утримання неповнолітньої дочки.

Однак, такі доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки досліджена судом першої інстанції банківська виписка про рух коштів по рахунку ОСОБА_2 не доводить отримання останнім доходу від здачі в оренду нежитлового приміщення у зазначеному представником відповідача розмірі, на що вона посилалася у своїх позовних вимогах. Разом з тим, представником відповідача не доведено, що зарахування переказів (без зазначення від кого вони надійшли), а також грошові надходження від інших осіб на банківський рахунок відповідача є його доходами, не свідчать про покращення його матеріального стану у розумінні ч. 1 ст. 192 СК України та не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження. Представник відповідача на підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, належних та допустимих доказів не надала, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішив спір по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Стретович Інни Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: