РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/23929/23

Провадження № 22-ц/4815/649/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман

Васильович,

приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай

Олег Станіславович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Бідюк Тетяною В`ячеславівною на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року (ухвалене у складі судді Ковальова І.М.) за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бідюк Тетяни В`ячеславівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення судових витрат.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16 липня 2020 року № 12598, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем.

Стягнуто з ТзОВ "Дебт Форс" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

19 березня 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, подана представником ОСОБА_1 адвокатом Бідюк Т.В.

Заява обґрунтована тим, що у позовній заяві, запереченні на клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу та під час судового засідання 13.03.2024 року позивач і його представники повідомляли суду та іншим учасникам справи, що в разі задоволення позову сторона позивача має намір стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу (в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Просила ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 569/23929/23, яким стягнути з ТзОВ "Дебт Форс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн. на користь позивача.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бідюк Т.В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 (три тисячі) грн.

Рішення суду мотивовано тим, що, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн з іншої сторони, адже зазначений розмір витрат не доведений, документально не обґрунтований та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бідюк Т.В., оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що твердження суду про недоведеність і документальну необґрунтованість витрат є хибними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Факт оплати позивачем наданих йому правничих послуг підтверджується Актом наданих правничих послуг від 18.03.2024 року.

Судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не лише тих, що були сплачені, а й тих, які підлягають сплаті в майбутньому.

Суд протиправно зменшив суму відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки відповідач не звертався з обґрунтованим клопотанням про їх зменшення після подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, в додатковому рішенні відсутнє обґрунтування того, у чому саме полягає недотримання стороною позивача критеріїв розумності, реальності, співмірності та необхідності витрат на професійну правничу допомогу.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Бідюк Т.В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.

06 червня 2024 року ТзОВ "Дебт Форс" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що суд першої інстанції дослідив всі обставини справи та докази і дійшов вірного висновку про необґрунтованість та безпідставність вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

12 червня 2024 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бідюк Т.В. подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому зауважує, що доводи та аргументи ТзОВ "Дебт Форс", висловлені ним у відзиві на апеляційну скаргу, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідачем пропущено процесуальний строк для подання відзиву, а тому просить суд не брати його до уваги та вирішити справу за наявними матеріалами та доказами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Зауважимо, що у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61- 21442св 19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-2213 Ісв 19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61 -44217св 18).

При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі № 757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Бідюк та Партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

Згідно п. 1, пп. 1.1 п. 1 договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу у вигляді представництва Клієнта.

Сторони погодили, що Адвокатське об`єднання здійснює представництво Клієнта у справі щодо примусового стягнення з нього боргу за виконавчим написом нотаріуса у виконавчому провадженні № 62851408.

Пунктом 2 договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний оплатити гонорар за надання правової допомоги та фактичні витрати необхідні для виконання договору, які можуть складатися зі сплати судових витрат, оплати за видачу витребуваних документів, витрат на проїзд, витрат на поштові відправлення тощо, у разі понесення таких витрат.

Підпунктом 2.1. пункту 2 договору узгоджено, що клієнт зобов`язаний оплатити за надання правової допомоги, визначеної у пп.1.1. п. 1 договору, гонорар у сумі 1500,00 грн. за одне судове засідання в разі представництва інтересів у суді; 7000,00 грн./год. за ведення справи: підготовку позовної заяви, заяви про забезпечення позову та консультування клієнта.

Гонорар підлягає сплаті до виконання робіт чи надання послуг авансом.

У матеріалах справи містяться копії ордеру серії ВК № 1126686 про надання правничої/правової допомоги ОСОБА_1 , виданого Адвокатським об`єднанням "Бідюк та Партнери" адвокату Бідюк Т.В. 08.12.2023 року; ордеру серії ВК № 1122868 про надання правничої/правової допомоги ОСОБА_1 , виданого Адвокатським об`єднанням "Бідюк та Партнери" адвокату Соломон О.М. 13.03.2024 року; ордеру серії ВК № 1126686 про надання правничої/правової допомоги ОСОБА_1 , виданого Адвокатським об`єднанням "Бідюк та Партнери" адвокату Бідюк Т.В. 15.04.2024 року.

18 березня 2024 року Адвокатське об`єднання "Бідюк та Партнери" та ОСОБА_1 підписали акт наданих правничих послуг за Договором про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2023 року, згідно якого Адвокатське об`єднання надало Клієнтові правничу допомогу згідно з Договором про надання професійної правничої допомоги від 04.12.2023 року у період з 04.12.2023 року по 18.03.2024 року.

Клієнт прийняв надані правничі послуги, вартість яких становить 8500,00 гривень.

Розрахунок гонорару за надані послуги: попереднє консультування, підготовка позовної заяви, заяви про забезпечення позову та подання їх до суду 7000,00 грн; участь адвоката Соломон О.М. у судовому засіданні 13.03.2024 року 1500,00 грн.

Встановлено, що факт оплати Клієнтом наданих правничих послуг підтверджується підписанням цього Акта сторонами.

У позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого, витрати на правничу допомогу складатимуть 8500,00 гривень.

Виходячи із встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, апеляційний суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ним судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката - обґрунтованими, доведеними і співмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.367, 369, 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 адвокатом Бідюк Тетяною В`ячеславівною задовольнити.

Додаткове рішення Рівненського міського суду від 09 квітня 2024 року скасувати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс", м. Київ, вул. Харківське Шосе, 201/203, літера 2А, офіс 602, 02121, на користь ОСОБА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.