Номер провадження: 22-ц/813/3589/24
Справа № 509/1510/23
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д.М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Максімкіна Анатолія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 05 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, в якому у сторін народилися малолітні сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги позивач обгрунтовувала погіршенням відносин між подружжям, різних поглядів на сімейне життя, виховання дітей, непорозумінням між ними, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, наслідком чого стало систематичне застосуванням до неї насильства з боку відповідача, образливі висловлювання і виявлення явної неповаги до неї. Також, позивач посилалася на те, що відповідач має стабільний постійний дохід, не має інших утриманців, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку на утримання двох малолітніх дітей до їх повноліття, враховуючи, що дітям потрібні нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, чим вона самостійно в повній мірі не може їх забезпечити. При цьому позивач зазначала, що малолітні діти проживають разом з нею окремо від відповідача та повністю знаходяться на її утриманні (а.с. 2-3).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.11.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволені. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 656) розірваний. Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 березня 2023 року і до досягнення кожною дитиною повноліття; допустив негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць; стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судового збору за розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу в сумі 1073,60 грн; стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави суму судового збору за розгляд судом позовних вимог про стягнення аліментів в сумі 1073,60 грн (а.с. 84-90).

13.12.2023 засобами поштового зв`язку представник відповідача - адвокат Максімкін Анатолій Анатолійович направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що вказане рішення є необґрунтованим, ухваленим без повного та всебічного з`ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_5 разом із нею, тому зважаючи на те, що останній фактично проживає за адресою апелянта, що підтверджено довідкою від 28 листопада 2023 року, підстав для виплати аліментів на утримання дитини немає. До того ж, згідно норм чинного національного законодавства, у випадку, якщо дитина проживає з особою, з якої хочуть стягнути аліменти то це є порушенням прав дитини та майнових прав платника аліментів. Крім іншого апелянт зазначає, що позивачка вказувала, що відбувалося систематичне застосування до неї насильства з боку відповідача, однак заява ОСОБА_2 до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області не є належним доказом, що апелянт здійснював протиправні дії (а.с. 94-110).

11.04.2024 представник позивача адвокат Лялін В.Ю. через підсистему Електронний суд подав письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких пояснив, що діти мешкають з матір`ю, що зокрема підтверджено відділом поліції № 4 ОРУП № 1 в тому ж домі, що і відповідач, але в іншій квартирі АДРЕСА_1 , а також актом КП «ЖКС» Вузівський». Представник позивача зазначив, що відповідач перебуває на військовій службі за призовом, що підтверджується матеріалами справи, а тому вказані обставини значно ускладнюють можливість проживання неповнолітніх осіб з батьком, що ставить під сумнів достовірність інформації в довідці про місце проживання ОСОБА_6 (2012 року народження разом з відповідачем).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення. Представник позивача ОСОБА_8 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явилися, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що факт умисного ухилення відповідачем від сплати будь-якої матеріальної допомоги своїм дітям, що документально підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2023, якою був визнаний таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 29.05.2023 у справі № 947/14465/23 виданий суддею Київського районного суду м. Одеси Петренком В.С. за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи з 10.05.2023 і до досягнення найстаршим сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшим стягненням аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення молодшим сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини справи свідчать про умисне ухилення від сплати аліментів відповідачем на користь позивачки, що вбачається з його умисних дій, направлених на позбавлення позивачки будь-якої матеріальної допомоги від нього на утримання спільних малолітніх дітей, що було штучно використано відповідачем, після задоволення судом його клопотання про надання подружжю строку на примирення терміном 2 місяці, чим скористався відповідач на свою користь, подавши вищевказану заяву про стягнення аліментів з позивачки на свою користь.

На думку суду, вказані вище дії відповідача є хибною спробою протиправного і умисного позбавленням позивачки жодної матеріальної допомоги у виді аліментів на утримання спільних малолітніх дітей, що не принесло відповідачу бажаного результату через визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню згідно ухвали Київського райсуду м. Одеси від 30.08.2023.

Тому суд вирішив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року оскаржується лише в частині стягнення аліментів.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи шлюб між сторонами був зареєстрований 05.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 656), що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 05.07.2012, в якому у подружжя народилися малолітні сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 01.11.2012 та серії НОМЕР_3 від 14.12.2019 (а.с. 4,12,13).

24.03.2023 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки діти проживають з нею.

Під час перебування справи за позовом ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів Київським районним судом м. Одеси за заявою ОСОБА_1 був виданий судовий наказ від 29.05.2023 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи з 10.05.2023 і до досягнення найстаршим сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 з подальшим стягненням аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку боржниці, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення молодшим сином ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30-31).

Вказаний наказ був визнаний таким, що не підлягає виконанню ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2023 (а.с. 67-68).

В процесі розгляду справи відповідач подавав клопотання про примирення подружжя, про роз`єднання позовних вимог, про зупинення провадження в справі (а.с. 21,22,53-54).

Наявні в матеріалах справи докази, а саме відповідь відділу поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 1 від 04.03.2024, акт про фактичне місце проживання, складений в присутності свідків та завірений начальником ділянки № 1 КП «ЖКС «Вузівський», свідчать про те, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_12 разом з дітьми ОСОБА_5 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2019 р.н.

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до положень статей 180 та 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положення частини 1 статті 182 СК України визначають обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів. Зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В контексті встановлених обставин справи, враховуючи матеріали справи, пояснення та процесуальну позицію сторін, факт перебування відповідача на військовій службі та отримання доходу суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу).

При цьому, апеляційний суд звертає увага на те, що будь-яких доказів, письмових пояснень тощо, які б підтверджували проживання обох дітей або одного з них з батьком чи свідчили про утримання відповідачем дітей матеріали справи не містять та відповідачем до суду не подавалися. Довідка про місце проживання дітей з ОСОБА_13 та дідом ОСОБА_14 , підписана сусідами, не свідчить про те, що діти дійсно проживають в зазначеній квартирі разом з батьком та дідом та перебувають на утриманні батька. Докази, які б свідчили про те, що батько бажає, щоб діти проживали разом з ним та утримує їх на теперішній час матеріали справи не містять.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про наявність доказів, які свідчать про ухилення відповідача від сплати аліментів та використання процесуальних механізмів з цією метою (подання заяви про примирення). Однак, судовий наказ про стягнення аліментів з позивача та подання заяви про примирення сторін самі по собі не можуть свідчити про факт ухилення від сплати аліментів, вчинення умисних дій та небажання відповідача утримувати його дітей. Оскільки суд першої інстанції дійшов передчасних висновків по суті спірних правовідносин, апеляційний суд змінює та доповнює оскаржуване рішення в частині мотивування.

Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Максімкіна Анатолія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року змінити та доповнити в частині мотивування. В іншій частині залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 29 квітня 2024 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк