Справа № 168/186/24
Провадження № 2/168/114/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 виконавчим комітетом Смідинської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , як діти і дружина спадкодавця. Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька, а ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка в користь позивача. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за ним право власності на 2/3 частки житлового будинку із господарськими спорудами в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень ч.8 ст. 128 ЦПК України був належним чином повідомлений за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК).

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 11) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1983 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 у якому постійно проживав і був зареєстрований. Вказаний будинок збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що він прийнятий в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належав спадкодавцю (а.с. 15, 38 на звороті).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця, а ОСОБА_4 - дружиною спадкодавця, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 12-13, 39).

ОСОБА_3 проживав разом з дружиною ОСОБА_4 та сином ОСОБА_1 (а.с. 38 на звороті).

Відповідач ОСОБА_2 24.02.2021 р. подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 36 на звороті).

Дружина спадкодавця ОСОБА_4 03.03.2021 р. подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 на користь сина ОСОБА_1 (а.с. 40).

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, свідоцтво про право на спадщину на будинок, після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів та довідкою сільської ради (а.с. 34-35, 38 на звороті).

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , як сини спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які відповідно до положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до зазначених положень матеріального права, виходячи із рівності часток спадкоємців за законом, та враховуючи, що в цій справі є три спадкоємці за законом першої черги, відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину, дружина спадкодавця ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_1 , то останньому належить 2/3 частки у спадковому майні.

Постановою приватного нотаріуса від 07.12.2023 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 2/3 частки в праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з підстав, шо право власності на нерухоме майно за спадкодавцем ОСОБА_3 не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 14).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 31-2021 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 36-49), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , немає, свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частки земельних ділянок видані позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно, відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 2/3 частки вказаного спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складене 14.06.2024 р.

Суддя О. Й. Хаврона