Справа № 308/3332/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 квітня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

21.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 24.02.2023 року в м. Ужгороді на перехресті вулиць Богомольця та Легоцького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу марки «Toyota», моделі «Rav 4», н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки «Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним в дорожньо-транспортній пригоді згідно із постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 року у справі №308/4647/23 було визнано ОСОБА_2 . Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Daewoo Nubira», номерний знак НОМЕР_2 , не була забезпечена полісом обов`язкового страхування, а тому Моторно (транспортним) страховим бюро України позивачу здійснено виплату на загальну суму 149 850,09 грн., чого недостатньо для повного відшкодування завданої фактичної шкоди в розмірі 230 510,86 грн.

Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача на його користь розмір невідшкодованого збитку в сумі 80 654,77 грн.

Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні встановленого ритму життя, неможливості використання позивачем транспортного засобу, хвилюванні через судовий процес, необхідності звернення до експертної установи та юриста та яку він оцінює в розмірі 15 000 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подано.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у відсутності позивача.

29.04.2024 представником позивача адвокатом Пачутою О.М. подано заяву, в якій повідомила суд, що сторона позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Інші процесуальні дії у справі

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Голяні О.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.03.2024 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 ЦПК України), в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 року /справа №308/4647/23, провадження 3/308/2820/23/ ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказана постанова суду набула законної сили 29.05.2023 року.

Зазначеною постановою суду встановлено, що 24.02.2023 року о 18 год. 45 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Nubira», номерний знак НОМЕР_2 , в Ужгород на перехресті вул. Богомольця та вул. Легоцького, при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки «Toyota», моделі «Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Інформація про відсутність поліса станом на дату ДТП знаходиться у базі даних МТСБУ та публічно доступною за посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/. За результатами перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро, який знаходиться за адресою https://policy-web.mtsbu.ua/, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія марки «Daewoo Nubira», номерний знак НОМЕР_2 , станом на 24.02.2023 застрахована не була.

Платіжними інструкціями №972011 від 12.06.2023 року та №587043 від 23.01.2024 року на загальну суму 149 856,09 грн., листом Моторно (транспортного) страхового бюро України № 91235 без дати підтверджено отримання ОСОБА_1 від Моторно (транспортного) страхового бюро України відшкодування шкоди відповідно до підпункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Висновком експерта №СЕ-19-107-23/6679-АВ від 04.10.2023 року стверджено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_4 , на дату ДТП 24.02.2023 року становить 1 190 820,00 грн. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_5 , на дату ДТП 24.02.2023 року становить 202 442,98 грн. Розмір матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_5 , на дату ДТП 24.02.2023 року становить 149 856,00 грн. Ринкова вартість транспортного засобу TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_5 , після ДТП становить 1 040 964,00 грн.

Чеком № 918163688 від 14.04.2023 на суму 49 900,00 грн., дублікатами чеку Приватбанку від 14.04.2023 на суму 50 100, 00 грн., від 23.05.2023 на суму 130510,86 грн. підтвердження оплату ОСОБА_3 на користь ТОВ «Карат Моторс» вартості ремонту транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_5 , в загальній сумі 230 510,86 грн.

Оцінка Суду.

Між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди, яка була заподіяна внаслідок ДТП.

В даному випадку відбулось зіткнення двох транспортних засобів під керуванням позивача ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно зч.1ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною 2 цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167, 1187 ЦК України.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно із ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до Постанови НБУ «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30.05.2022 № 109 затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого.

Позивачу МТСБУ сплатило завдану йому внаслідок ДТП шкоду у сумі 149 856,09 грн.

Як зазначено вище, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2023 року /справа №308/4647/23, провадження 3/308/2820/23/ ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за те, що 24.02.2023 року о 18 год. 45 хв. останній, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Nubira», н.з. НОМЕР_2 , в Ужгород на перехресті вул. Богомольця та вул. Легоцького, при виїзді з перехрещення проїзних частин опинився на смузі зустрічного руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджена і не підлягає повторному доведенню відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Фактичний розмір школи, завданої транспортному засобу «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , становить 230 510,86 грн.

А тому з відповідача підлягає стягненню різниця між завданим збитком та розміром виплаченої МТСБУ суми відшкодування (149 856,09 грн.), що становить 80 654,77 грн.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 7 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи, що відповідачем допущено порушення прав позивача, тому суд погоджується з доводами позивача про завдання йому моральної шкоди. У той же час суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 5000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріального відшкодування в розмірі 80 654,77 грн., а також суму морального відшкодування в розмірі 5 000, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2024.

Суддя Олена ГОЛЯНА