Постанова

Іменем України

29 березня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/6832/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 ,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

від 01 вересня 2023 року про повернення позовної заяви

в складі судді Мальцева Д. О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал",

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович,

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

10 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему "Електронний суд" подав позовну заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач, діючи через свого представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про скасування ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційного оскарження та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2023 року адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в системі "Електронний суд" сформував позовну заяву у даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Згідно ухвали суду від 15.08.2023, позивачу необхідно було надати докази надсилання листом з описом вкладення третім особам копій позовної заяви та копій поданих до суду документів до позовної заяви.

31 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, до якої долучив докази надсилання позовної заяви з додатками третім особам.

01 вересня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано через систему "Електронний суд", але на виконання вимог ухвали суду від 15.08.2023, всупереч ч. 9 ст. 43 ЦПК України докази надсилання позовної заяви з описом вкладення іншим учасникам справ подано в паперовій формі без надання дозволу головуючого судді.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що ухвалу про повернення позовної заяви судом постановлено з порушенням норм процесуального права, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (ч. 2 ст. 177 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

В частині дев`ятій статті 43 ЦПК України визначено, якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Законодавцем на момент подання позовної заяви ОСОБА_1 та заяви про усунення недоліків допускалося подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, позовної заяви в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

У даній справі, що переглядається, суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, виходив з того, що ОСОБА_1 подав позовну заяву в електронному вигляді, а саме через систему "Електронний суд", але не надав докази надсилання листом з описом вкладення третім особам копій позовної заяви та копій поданих до суду документів до позовної заяви.

Усуваючи недоліки апеляційної скарги, ОСОБА_1 в паперовій формі подав заяву, в якій просив долучити до справи докази надсилання третім особам копії позовної заяви з додатками, а саме копії накладної з описом вкладення для третьої особи-1 та копії скриншоту на електронну пошту третій особі-2 (а. с. 6-8).

З наведеного слідує, що позивач усунув недоліки, вказані в ухвалі суду від 15.08.2023, та надав докази надсилання копій позовної заяви третім особам у справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Натомість суд першої інстанції в ухвалі про повернення позовної заяви, не заперечуючи факту усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви та надання доказів надсилання листом з описом вкладення третім особам копій позовної заяви та копій поданих до суду документів до позовної заяви, формально вказав на те, що такі докази позивач повинен був подати виключно в електронній формі, а в паперовій формі лише з дозволу головуючого судді, та як наслідок безпідставно повернув позовну заяву.

Крім того, оскільки позовна заява, яка подана в електронній формі, була залишена без руху з підстав невиконання позивачем вимог абзацу другого частини першої статті 177 ЦПК України, щодо подання до суду доказу надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу фактично мотивована не додержанням позивачем вимог частини дев'ятої статті 43 ЦПК України, то суд першої інстанції зробив передчасний висновок про не усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, викладених в ухвалі про залишення її без руху, та наявність підстав для її повернення позивачу.

При цьому, у випадку, якщо суд першої інстанції після подання ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків, установив наявність інших недоліків позовної заяви, які в ухвалі від 15 серпня 2023 року не зазначалися, суд не позбавлений можливості повторно залишити позовну заяву без руху із зазначенням таких недоліків та встановлення заявникові строку для їх усунення.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська