Справа № 308/5053/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді - Крегул М.М., при секретарі судових засідань Микуланинець О.І.,за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 26.10.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін народились двоє дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, фактично з 23 грудня 2023 року, між Позивачкою та Відповідачем припинені шлюбні відносини, кожен з них живе своїм життям, шлюб між ними носить лише формальний характер. Несумісність у характерах, різні погляди на життя, відношення до роботи - все це в кінці-кінців стало причинами постійних сварок та частих конфліктів між подружжям. Із 23 грудня 2023 року ведення між ними спільного господарства припинено, сімейного побуту як такого немає, Позивачка та Відповідач з вищезазначеного часу не прожиють однією сім`єю, тому на глибоке переконання подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору між Позивачкою та Відповідачем щодо місця проживання та виховання дітей немає. Беручи до увагу вищевикладене, і те, що жодним належним чином Відповідач та Позивачка не спілкуються, відсутній зворотній зв`язок між подружжям, нерозуміння один одного, що все зрештою спілкування переростає у сварки та невирішені конфлікти, то такий контакт між подружжям є нездоровим та неправильним, що негативно впливають на кожного з подружжя, а особливо - на їх неповнолітніх дітей. Після багатьох спроб зміцнити сім`ю, налагодити взаємостосунки, Позивачка дійшла висновку про те, що можливості зберегти шлюб немає. Рішення про розірвання шлюбу Позивачка прийняла остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись з Відповідачем пробувала неодноразово, однак все безрезультативно. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не є можливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам Позивачки, щоб розвиватись фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенню здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.
Окрім цього позивач зазначає, що 27 лютого 2024 року уповноваженим працівником Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області було винесено терміновий заборонний припис Серія АА №314733 стосовно кривдника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв?язку із скоєнням домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивачки).
З огляду на вищевказані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги , просила задоволити позов з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо заявлених позовних вимог, просив задоволити такі.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, 26.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області актовий запис № 466.
Від спільного шлюбу у Позивачки та Відповідача народились двоє дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 .
Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать і ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач і відповідач вважають неможливим.
Наведене вище дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно.
Умови для їх примирення відсутні, а даний шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Спору щодо визначення місця проживання дітей чи поділу спільного майна подружжя позивачем не заявлялося.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, а тому, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.
Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст.24,56,105,112,СК України, ст. ст.10,12,13,18,81,258,259,263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу-задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 26.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ужгород реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 466, між ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору 1211.20 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 .
Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо всудовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивнучастини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судовогорішення.Учасник справи,якому повнерішення судуне буловручене удень його проголошення або складення ,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 8.05.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул