1Справа № 335/6575/24 2-н/335/510/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову у видачі судового наказу
12 червня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,
11.06.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо у заяві заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Зі змісту заяви про видачу судового наказу випливає, що заявниця просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, тобто загалом 2/3 частини всіх видів заробітку боржника, що суперечить вимозі, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, яка передбачає розмір 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей.
За таких обставин, доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу у зв`язку із невідповідністю заявлених вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктам 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст.ст. 161, 163166 ЦПК України, суддя
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Шалагінова