Номер провадження: 22-ц/813/4038/24
Справа № 501/3914/23
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чеботар А.Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство Морський торговельний порт «Чорноморськ»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ»,

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 листопада 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ»

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в обґрунтування якого зазначив, що працював на Державному підприємстві Морський торговельний порт «Чорноморськ» докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району.

Наказом директора порту № 236 від 21.07.2023 року призупинено дію трудового договору позивача до припинення або скасування воєнного стану.

Позивач вважає наказ необґрунтованим та не пов`язаним з абсолютною неможливістю надання роботодавцем та виконання ним роботи за своєю спеціальністю і кваліфікацією.

Також позивач звертає увагу на те, що директором порту відповідно до наказу за № 102-К від 16.06.2023 року «Про заходи в період воєнного стану» залишено працювати на підприємстві 380 працівників від загального штату порту, що суперечить основній умові для призупинення дії трудового договору, якою є одночасна абсолютна неможливість надання роботи та абсолютна неможливість виконання роботи у зв`язку з військовою агресією.

Позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» № 236 від 21.07.2023 року в частині призупинення дії трудового договору з докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району ОСОБА_1 . Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 01.08.2023 року по день ухвалення рішення суду та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Іллічівський міський суд Одеської області рішенням від 21 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул задовольнив.

Визнав незаконним та скасував наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» № 236 від 21.07.2023 року в частині призупинення дії трудового договору з докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району ОСОБА_1 .

Стягнув з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року в розмірі 14421,95 гривень.

Суд першої інстанції вирішив питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причиною видання наказу від 21.07.2023 року за № 236 про призупинення дії трудового договору з окремими працівниками, якою керувався директор ДП «МТП «Чорноморськ»», є ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року та закінчення строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море».

Тобто, незважаючи на посилання відповідача в наказі на ст. 13 Закону та закінчення транспортування агропродукції через Чорне море, наказ є не обґрунтованим, носить формальний характер та не пов`язаний з абсолютною неможливістю надання відповідачем та виконання позивачем роботи за своєю спеціальністю і кваліфікацією, тому підлягає скасуванню.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу суд першої інстанції розрахував за період з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року, виходячи з того, що середньомісячна заробітна плата складає: (3911,20 + 3700,58) : 2 = 3911,20 грн, середньоденний заробіток працівника складає: 3911,20 : 20,375 = 191,96 грн, загальна кількість робочих змін за час вимушеного прогулу з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року складає 75,13 р/з.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ДП «МТП «Чорноморськ»» просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21.11.2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ДП «МТП «Чорноморськ»» не погоджується з висновками суду першої інстанції. Зазначає, що 21.11.2023 року у м. Чорноморськ оголошено повітряну тривогу, вказана обставина унеможливила участь представника відповідача у судовому засіданні. Після закінчення сигналу повітряної тривоги представник відповідача з`явився в суд, секретар судового засідання повідомив, що розгляд справи відкладено. В подальшому представник відповідача дізнався про розгляд справи за його відсутності та постановлення оскаржуваного рішення.

Вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що з 01.07.2022 року до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» внесено зміни, зокрема до ст. 13, якою врегульовано порядок призупинення дії трудового договору, тому в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції помилково послався на роз`яснення Мінекономіки, які втратили чинність внаслідок внесення змін до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та не врахував коментар Мінекономіки від 01.08.2022 року. Підставою для призупинення дії трудового договору є фактичні та економічні чинники, які не дозволяють забезпечити роботою працівника, яку він виконував раніше. Судом першої інстанції не враховано, що призупинення дії трудового договору не порушує прав позивача, оскільки компенсація таких збитків покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Скаржник зауважує, що в оскаржуваному наказі чітко вказана причина видання та зазначено про неможливість забезпечення роботою працівників. Дія трудового договору з позивачем призупинена у зв`язку з закінченням зернової угоди. Рішення про призупинення дії трудового договору є вимушеним заходом.

Відповідно до посадової інструкції позивача, робота останнього не передбачає можливості дистанційного виконання обов`язків, при цьому з 19.07.2023 року порт заблокований, будь-яка робота для позивача відсутня.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.02.2024 року відкрито провадження у справі, роз`яснено позивачу право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, а третій особі право на подання письмових пояснень.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги позивач отримав 15.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відзиву від позивача не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги третя особа отримала 23.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У письмових поясненнях незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись та не, що основною передумовою для призупинення дії трудового договору є одночасна абсолютна неможливість надання роботи та абсолютна неможливість виконання роботи у зв`язку з військовою агресією. Неправомірність наказу встановлено перевіркою Держпраці Південного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці від 28.09.2023 року № ПД/3.1/1053-3В-23.

Копію ухвали про відкриття провадження скаржник отримав 08.02.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач судову повістку отримав 30.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач судову повістку отримав 23.05.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причиною видання наказу від 21.07.2023 року за № 236 про призупинення дії трудового договору з окремими працівниками, якою керувався директор ДП «МТП «Чорноморськ»», це наявність ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року та закінчення строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море».

Тобто незважаючи на посилання відповідача в наказі на ст. 13 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та закінчення транспортування агропродукції через Чорне море, наказ є не обґрунтованим, носить формальний характер та не пов`язаний з абсолютною неможливістю надання відповідачем та виконання позивачем роботи за своєю спеціальністю і кваліфікацією, тому підлягає скасуванню.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу суд першої інстанції розрахував за період з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року, виходячи з того, що середньомісячна заробітна плата складає: (3911,20 + 3700,58) : 2 = 3911,20 грн, середньоденний заробіток працівника складає: 3911,20 : 20,375 = 191,96 грн, загальна кількість робочих змін за час вимушеного прогулу з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року складає 75,13 р/з.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі, колегія суддів вважає, за необхідне зазначити наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

За змістом частини третьої статті 2 ЦПК України основними принципами цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина п`ята статті 4 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу (частина перша статті 240 ЦПК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд після відкриття судового засідання має надати оцінку усім відомим йому обставинам і причинам неявки учасників справи, відтак вирішити питання щодо наявності підстав для відкладення розгляду справи з дотриманням балансу процесуальних гарантій розумності строків розгляду справи судом та забезпечення прав особи на судовий захист і участь у своїй справі, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, рівності всіх учасників перед законом і судом. Подібні висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21 (910/12050/21).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін і призначено судове засідання на 06 листопада 2023 року.

У судовому засіданні 06.11.2023 року представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення із наданими письмовими поясненнями.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06 листопада 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача задоволено, відкладено розгляд справи на 21 листопада 2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам і причинам неявки представника Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» у судове засідання, призначене на 21 листопада 2023 року, наявності/відсутності підстав для його відкладення.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що 21.11.2023 року у м. Чорноморськ оголошено повітряну тривогу, вказана обставина унеможливила участь представника відповідача у судовому засіданні. Після закінчення сигналу повітряної тривоги представник відповідача з`явився в суд, секретар судового засідання повідомив, що розгляд справи відкладено. В подальшому представник відповідача дізнався про розгляд справи за його відсутності та постановлення оскаржуваного рішення.

Оцінюючи вказані доводи скаржника, апеляційний суд враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Оповіщення про загрозу або виникнення надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).

Відповідно до наведених норм судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Ураховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні вважаються загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.04.2023 року у справі № 523/11536/19.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 2-2823/11 (провадження № 61-6434св23) вказано, що «принципами цивільного судочинства є, зокрема, гласність і відкритість судового процесу; не врахував, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні необхідно вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин; недопущення сторони у судове засідання у зв`язку з повітряною тривогою обмежує право доступу до суду; апеляційний суд не звернув увагу, що висновок в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 про те що «неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи» зроблений касаційний судом не зв`язку із воєнним станом; апеляційний суд не застосовував відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в здійсненні ними процесуальних прав. За таких обставин, оскільки відбулося обмеження права сторони на участь у апеляційному перегляді справи, то є достатньою підставою для скасування оскарженої постанови апеляційного суду».

Згідно з протоколом судового засідання 21 листопада 2023 року судове засідання розпочато о 13:00 год, сторони в судове засідання не з`явилися.

Однак, у визначений судом час розгляду справи, призначеної на 21 листопада 2023 року о 13 год. 00 хвилин, тривала «повітряна тривога», сигнал про яку оголошено о 12 год 30 хвилини, а про «відбій повітряної тривоги» о 13 год 47 хв, що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному сайті Одеської міської ради.

Отже обставини оголошення 21 листопада 2023 року сигналу «повітряна тривога» у Одеській області спричинили неявку у судове засідання представника Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ».

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, оскільки відбулося обмеження права сторони на участь у розгляді справи в суді першої інстанції, то це є достатньою підставою для скасування рішення суду, та ухвалення нового судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ДП «МТП «Чорноморськ», з 19 квітня 2020 року переведений докером-механізатором 1 класу вантажного району, з 02.09.2022 року працює докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району, що підтверджується записами у трудовій книжці, виданої 20.07.1998 року на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу ДП «МТП «Чорноморськ» «Про призупинення дії трудового договору з окремими працівниками ДП «МТП «Чорноморськ»» № 236 від 21 липня 2023 року у зв`язку із закінченням строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море», що призвело до неможливості забезпечення роботою за трудовими договорами працівників ДП «МТП «Чорноморськ», та підвищенням ступеня небезпеки на всій території ДП «МТП «Чорноморськ» внаслідок обстрілів портової інфраструктури, призупинено дію трудових договорів з 01 серпня 2023 року, на термін до припинення або скасування воєнного стану, з працівниками ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» згідно додатку.

Згідно додатку до наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 236 від 21 липня 2023 року призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в редакції на час видання наказу, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору (частина друга статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо (постанова Верховного Суду від 22.05.2024 року у справі № 755/10764/22, постанова Верховного суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22).

Згідно частини четвертої статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

В наказі ДП «МТП «Чорноморськ» № 236 від 21 липня 2023 року підставою для призупинення дії трудового договору з окремими працівниками, в тому числі і з ОСОБА_1 , зазначено закінчення строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море», що призвело до неможливості забезпечення роботою за трудовими договорами працівників ДП «МТП «Чорноморськ», та підвищенням ступеня небезпеки на всій території ДП «МТП «Чорноморськ» внаслідок обстрілів портової інфраструктури.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу ДП «МТП «Чорноморськ» «Про заходи в період воєнного стану» № 102-к від 16 червня 2023 року залишено працювати на підприємстві 416 працівників від загального штату порту, в тому числі і портфлоту.

На спростування обставин зазначених в наказі ДП «МТП «Чорноморськ» № 102-к від 16 червня 2023 року відповідачем належних та допустимих доказів суду не надано.

Отже як на час видачі наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 236 від 21 липня 2023 року, так і на час розгляду справи, ДП «МТП «Чорноморськ» дію трудових договорів призупинив з окремими працівниками, у тому числі з позивачем, але не з усіма працівниками.

Обставин неможливості забезпечити позивача роботою відповідач не довів.

Посилання скаржника на те, що ДП «МТП «Чорноморськ» через блокування Чорноморського порту позбавлено здійснювати свою господарську діяльність не заслуговують на увагу, оскільки підставою видання наказу № 236 від 21 липня 2023 року відповідачем зазначено закінчення строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море».

Посилання скаржника на закінчення строку дії «Ініціативи з безпечного транспортування агропродукції через Чорне море» не може бути взято судом до уваги, оскільки здійснення вказаної діяльності є лише частиною завдань ДП «МТП «Чорноморськ» визначених його Статутом.

Доказів повного припинення здійснення господарської діяльності ДП «МТП «Чорноморськ» відповідно до положень Статуту з 01 серпня 2023 року, та неможливості забезпечення позивача роботою згідно трудового договору, відповідачем суду не надано.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що призупинення дії трудового договору з позивачем є незаконним, оскільки обставин абсолютної неможливості відповідача надати позивачу роботу, а останньому виконувати роботу за укладеним трудовим договором не встановлено.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що внаслідок пошкодження від збройної агресії російської федерації об`єктів, про які зазначено в актах комісійного обстеження від 09.10.2023 року, призвело до неможливості виконання позивачем робіт.

Посилання скаржника на те, що судом взято до уваги висновок управління інспекційної діяльності в Одеській області Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці щодо не відповідності наказу директора порту за № 236 від 21.07.2023 року «Про призупинення дії трудового договору з окремими працівниками ДП МТП «Чорноморськ» діючому нормативно-правовому регламентуванню даного питання є слушним, у зв`язку з тим, що висновок стосується іншого працівника ОСОБА_2 , який не є учасником даної справи, проте вказані обставини не вплинули на правильність висновків суду щодо незаконності наказу.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що наказ Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» № 236 від 21.07.2023 року в частині призупинення дії трудового договору з докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У КЗпП України відсутня норма права, яка б у цій ситуації регулювала питання виплати середнього заробітку за час незаконного призупинення дії трудового договору, так як це не є ні простоєм, ні звільненням працівника.

Водночас частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19.

Процедура обчислення середньої заробітної плати працівника визначається Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до бухгалтерської довідки Форми 2 за червень та липень місяць 2023 року, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає: в червні 2023 року з/п - 3911,20 грн., в липні 2023 року з/п. - 3700,58 грн. Середньомісячна заробітна плата складає: (3911,20 + 3700,58) : 2 = 3911,20 грн.

В червні 2023 року 20,625 р/з, в липні 2023 року 20,125 р/з, загальна кількість р/з складає: 40,75 р/з. (20,625+20,125). Середня кількість робочих змін складає: 20,375 р/з. (40,75:2). Середньоденний заробіток працівника складає: 3911,20 : 20,375 = 191,96 грн.

Загальна кількість робочих змін за час вимушеного прогулу з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року складає 75,13 р/з. ((20,375 х 3) + 14).

Відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не оспорювся як розмір середньоденної заробітної плати позивача, так і розрахована позивачем сума середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору. Апеляційна скарга доводів щодо розрахунку середнього заробітку за період з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року не містить.

Відсутність підстав для призупинення дії трудового договору, а отже застосування положень Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» щодо відшкодування заробітної плати на час призупинення трудового договору надає підстави для захисту прав позивача на отримання заробітної плати шляхом стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час призупинення дії трудового договору за період з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року в розмірі 14421,95 гривень (75,13 р/з х 191,96 грн = 14421,95 грн).

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 листопада 2023 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити. Визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» № 236 від 21.07.2023 року в частині призупинення дії трудового договору з докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району ОСОБА_1 . Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час призупинення дії трудового договору в розмірі 14421,95 грн, визначений без утримання податків, зборів, інших обов`язкових платежів, за період з 01.08.2023 року по 21.11.2023 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 58 від 28.09.2023 року.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, через порушення норм процесуального права, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 листопада 2023 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства Морський торговельний порт «Чорноморськ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» № 236 від 21.07.2023 року в частині призупинення дії трудового договору з докером-механізатором комплексної бригади на навантажувальних-розвантажувальних роботах 1 класу першого вантажного району ОСОБА_1 .

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час призупинення дії трудового договору в розмірі 14421,95 грн, визначений без утримання податків, зборів, інших обов`язкових платежів, за період з 01.08.2023 по 21.11.2023 року.

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова