П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2024 року у складі судді Хамник М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюбміж нею та відповідачем, укладений 22 травня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено запис №35, та залишити їх спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з позивачем.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Обоє втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим між ними виникають постійні непорозуміння. Протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають між сторонами, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше сумісне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2024 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №35, видано свідоцтво про шлюб серії № НОМЕР_1 , - розірвано. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити резолютивну частину рішення та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував обставини справи, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок, а саме: під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Апелянт звертає увагу, що 28.02.2024 року разом з сином заїхала на територію України та проживає в смт. В.Березний Закарпатської області. Окрім того, вказує на те, що дитина повинна проживати разом з нею, оскільки останнім часом проживання в Чехії м.Прага, разом з батьком ОСОБА_2 було небезпечно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судовому засіданні апелянт (позивач) ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Калинич О.І., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.6 ст.7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно дост.110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 22 травня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено шлюб, який зареєстровано Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №35, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

У шлюбі у подружжя народився син: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Магістратом міської частини Прага 2 06.01.2020 року, серії НОМЕР_3 , що засвідчується ідентифікаційним номером 19 12 13/1298.

Сторони не підтримують шлюбних відносин, такі фактично припинились.

У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд розірвати шлюбміж нею та відповідачем та залишити їх спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з позивачем.

08 березня 2024 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій заявлено позовну вимогу про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею ОСОБА_1 та залучити до участі у справі службу у справах дітей Великоберезнянської селищної ради для надання висновку щодо розв`язування спору.

Заяву від 08 березня 2024 року, яку судом оцінено як збільшення позовних вимог та подання додаткових доказів, протокольною ухвалою залишено без розгляду у зв`язку із закінченням строку, встановленого для вчинення відповідних процесуальних дій.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пред`являючи заявлений позов про розірвання шлюбу позовна вимога про визначення місця проживання неповнолітньої дитини позивачем не заявлялася, а лише ставилось питання про залишення проживання неповнолітнього сина сторін із матір`ю.

Натомість, заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, ухвалою залишено без розгляду у зв`язку із закінченням строку, встановленого для вчинення відповідних процесуальних дій.

Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

В даній справі, матеріалами справи підтверджується, що предметом розгляду у суді першої інстанції є позовна вимога розірвання шлюбу, за результатами якої ухвалено рішення.

При цьому, лише за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. За наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження №61-14859св19).

В суді першої інстанції відповідач щодо вимоги про визначення місця проживання дитини заперечував з тих підстав, що позивач з відповідачем, а також їх спільна дитини, яка народжена в Чехії, проживають за кордоном в м. Прага. Крім того, вказував на те, що 29.01.2024 року в Чеській Республіці відкрито провадження у справі щодо врегулювання відносин неповнолітнього сина ОСОБА_8 , відповідно до Чеського законодавства, в окружному суді м. Праги 5. Також відповідач наголошував, що позивач проживає в Чеській Республіці в м. Прага 5 з липня 2015 року. На основі постійного проживання позивач отримала посвідку постійного проживання з присвоєнням ідентифікаційного номеру від 24.08.2022 року. ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чеській Республіці. Зареєстрований у педіатра АДРЕСА_1 . Також він зареєстрований у стоматолога АДРЕСА_2 .

Отже, судом встановлено, що між батьками існує спір щодо того з ким буде проживати дитина, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що питання про залишення проживання дитини з матір`ю не може бути вирішено одночасно з вимогою про розірвання шлюбу в межах даної справи.

Разом з тим, позивач має право звернутися до органів опіки та піклування, а також до суду з окремим позовом про визначення місця проживання дитини.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, які були предметом розгляду справи у суді першої інстанції.

Позовна вимога про визначення місця проживання дитини не була предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки така позовна вимога залишена без розгляду.

Згідно із ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За наведених обставин у даній справі відсутні підстави для розгляду судом апеляційної інстанції питання щодо визначення місця проживання дитини сторін.

Апеляційна скарга про зміну резолютивної частини рішення та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з позивачем ОСОБА_1 , є безпідставною.

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 04 червня 2024 року.

Головуючий :

Судді: