ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1991/23

Провадження № 22-ц/4820/1185/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №689/1991/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року (суддя Соловйов А.В) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі АТ «СК «АРКС», Страхова компанія) вказувало, що 11.07.2021 о 15 год 39 хв по вул. Сковороди, 11 у м. Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Dacia», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить Представництву «Лабораторія Іннотек Інтернасьйональ» в Україні, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Наслідки ДТП були оформлені його учасниками електронним євро протоколом. Оскільки на момент ДТП між АТ «СК «АРКС» (попередня назва «СК «АХА Страхування») та Представництвом «Лабораторія Іннотек Інтернасьйональ» в Україні було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №141460а0к3 від 12.11.2020, предметом якого є транспортний засіб «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Renault» в розмірі 47838,56 грн.

Позивач вказує, що так як цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dacia» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СК «ПЕРША» за полісом обов`язкового страхування №АР005200552, тому АТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в розмірі 27627,14 грн.

Страхова компанія зазначає, що відповідач, як особа, яка відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено», та сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом №АР005200552, а саме: 20211,42 грн. (47838,56 грн - 27627,14 грн).

А тому АТ «СК «АРКС» просило суд стягнути з ОСОБА_1 20211,42 грн суму сплаченого страхового відшкодування та судові витрати.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 20211,42 грн 74 коп та судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що основний тягар з відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (ліміту відповідальності), яка згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР005200552, що був укладений між апелянтом та АТ «СК «ПЕРША», становить 260000 грн на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю та 130000 грн за шкоду заподіяну майну. Разом з тим, на думку відповідача, покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Також, ОСОБА_1 вказує, що судом помилково не застосовано до спірних правовідносин судову практику, викладену в постановах Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15, від 27.03.2019 у справі №752/16797/14 та від 03.10.2018 у справі №760/15471/15 щодо застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Зважаючи на викладене, відповідач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ПрАТ «СК «АРКС» відмовити.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11 липня 2021 року о 15 годині 39 хвилин в м. Хмельницькому по вул. Сковороди, 11 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Renault» державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить Представництву «Лабораторія Іннотек Інтернасьйональ» в Україні, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За фактом ДТП між його учасниками було складеного повідомлення про ДТП (Європротокол), згідно якого водій автомобіля марки «Dacia» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнав себе винним у настанні ДТП (а.с. 4).

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №141460а0к3 від 12.11.2020, укладеного між АТ «СК «АРКС» та Представництвом «Лабораторія Іннотек Інтернасьйональ» в Україні, транспортний засіб марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_2 2012 року випуску, застрахований у АТ «СК «АРКС» (попередня назва «СК «АХА Страхування») (а.с. 5-12).

11.07.2021 Представництво «Лабораторія Іннотек Інтернасьйональ» в Україні звернулося до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 12.11.2020 (а.с. 14).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля №060/21 від 15.07.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 , розрахована оцінювачем, складає 47838,56 грн, коефіцієнт фізичного зносу 0,61 та вартість матеріального збитку, заподіяного власнику зазначеного автомобіля з ПДВ становить 36272,57 грн. (а.с.15-33).

З огляду на розрахунок страхового відшкодування (а.с.35) та страхового акту №АRХ2830562 від 26.07.2021 (а.с.34) страхове відшкодування відповідно до заяви №1.003.21.0016340 від 11.07.2021 становить 47838,56 грн.

03.09.2021 AT «СК «АРКС» виплатило ТОВ «ТД «Фаворит Авто» 47838,56 грн страхового відшкодування згідно акту №АRХ2830562 від 26.07.2021 (а.с.36).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dacia» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР005200552 в АТ «СК «ПЕРША», у зв`язку з чим 05.08.2022 ПрАТ «СК «ПЕРША» виплатило AT «СК «АРКС» 27627,14 грн відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля Renaul Logan НОМЕР_2 (а.с. 37).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача 20211,42 грн страхового відшкодування, суд першої інстанції вірно виходив із того, що ОСОБА_1 , як особа, яка відповідальна за завданий збиток, має відшкодовувати АТ «СК «АРКС» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом №АР005200552, адже з винної у ДТП особи підлягає до стягнення різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням зміни зношених деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винна особа - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» (тут і надалі в редакції Закону, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування».

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, сплативши страхове відшкодування у розмірі 47838,56 грн.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком - АТ «СК «ПЕРША», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною 1 зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У зв`язку із заміною сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановивши, що сума страхового відшкодування, виплаченого АТ «СК «ПЕРША» в порядку регресу позивачу у розмірі 27627,14 грн, визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані АТ «СК «АРКС», становлять 47838,56 грн, тому суд першої інстанції вірно виходив з того, що різниця між цими сумами має бути відшкодована ОСОБА_1 , як винною особою, відповідно до вимог статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої шкоди.

І з огляду на наведене, відхиляються доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення з підстав незаконного покладення на відповідача обов`язку оплати різниці між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та виплаченою сумою страховиком винної особи з врахуванням страхового ліміту.

Також, безпідставними є посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про не застосування районним судом правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати від 04 липня 2018 у справі №755/18006/15 та від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14, адже обставини у цих справах не є подібними.

Усі аргументи, що наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка судом першої інстанції та до тлумачень норм матеріального права на власну користь.

Вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно відповідно до статті 89ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 червня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай