УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 158/2533/24

провадження № 61-15858ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Пророка В. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухова Наталія Володимирівна, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухова Н. В., про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Позов мотивовано тим, що 29 квітня 2021 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики за № 01/21 на суму еквівалентну 60 000 доларів США, на строк до 29 листопада 2021 року. Оскільки у встановлений умовами вказаного договору строк позичальник ОСОБА_2 грошові кошти йому не повернув, то рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року з останнього на його користь було стягнуто борг в сумі 2 296 361,80 грн.

Вказував, що ОСОБА_2 впродовж 2023 року, з метою унеможливлення виконання вищевказаного судового рішення, відчужив все своє рухоме та нерухоме майно. Зокрема уклав договір купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га, кадастровий номер :03:000:0796 від 31 березня 2023 року; договір купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1 га, кадастровим номером :03:000:00804 від 31 березня 2023 року з відповідачем ОСОБА_3 , які у подальшому були зареєстровані у відповідному порядку.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними зазначені вище договори купівлі-продажу земельних ділянок, скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_3 на вказані земельні ділянки та відновити у даному реєстрі записи про право власності відповідача ОСОБА_2 на ці земельні ділянки.

Ківерцівський районний суд Волинської області ухвалою від 09 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, зокрема, зазначення місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_3 та звернутися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_3 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) останньої.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Волинський апеляційний суд постановою від 28 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 серпня 2024 року залишив без змін.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, посилаючись на частину третю статті 185 ЦПК України, визнав позовну заяву неподаною та повернув заявнику. Крім того, роз`яснив заявнику його право на повторне звернення із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

26 листопада 2024 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року.

Перевіривши доводи касаційної скарги у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлено зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Вимоги до позовної заяви визначено статтею 175 ЦПК України.

У частині 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 1 статті 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частини 2 статті 185 ЦПК України).

Згідно пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Установлено, що Ківерцівський районний суд Волинської області ухвалою від 09 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме зазначення місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду від 09 серпня 2024 року про залишення позовної заяви без руху було направлено до електронного кабінету ОСОБА_1 - 12 серпня 2024 року та отримано останнім в цей же день, про що складено відповідну довідку.

13 серпня 2024 року ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, у якій зазначив, що до позовної заяви ним було додано клопотання про витребування доказів, а саме оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок, з метою отримання, крім іншого інформації щодо повної ідентифікації відповідача ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з вимогами частини дев`ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Частиною 3 статті 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, встановивши, що в позовній заяві ОСОБА_1 , всупереч вимог пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України, не зазначив адреси місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_3 , дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, оскільки вказані в ухвалі від 09 серпня 2024 року позивачем недоліки не були усунуті.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом першої інстанції вимог статей 175, 177, 185 ЦПК України, оскільки заявник неналежним чином, з порушенням положень статті 175 ЦПК України оформив позовну заяву, що стало підставою для її повернення.

В доступі до правосуддя суд першої та апеляційної інстанцій заявника не обмежував, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України), тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не вбачає.

Інші доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на законність і обґрунтованість судових рішень, а є незгодою заявника з їх змістом та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 вересня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастухова Наталія Володимирівна, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

І. В. Литвиненко

В. В. Пророк