Справа № 305/681/24
Провадження по справі 2/305/384/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2024 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Бакшиній К.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2008 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 , було зареєстровано шлюб, та цього дня відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області було видано свідоцтво про шлюб, за актовим записом № 122. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. За роки спільного проживання у шлюбі з відповідачкою виявилось, що позивач та відповідач мають різні характери, погляди на життя та на сім`ю. Між ними часто почали виникати непорозуміння і сварки, дружина постійно зловживає спиртними напоями, не дбає про добробут і затишок у сім`ї. Ці обставини зумовили те, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. В даний час проживають окремо. Крім того, з метою нав`язати позивачу своє бачення проблемних питань відповідачка іноді припускається до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражаються в рукоприкладстві, у нецензурній лайці на позивача та їх дітей. Протягом тривалого часу відповідачка взагалі самоусунулась від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю, дбати про добробут. З огляду на те, що сторони припинили спільне проживання, у них різні характери та погляди на життя, разом не проживають з червня місяця 2022 року, спільне господарство не ведуть. Відповідачка в даний час проживає за іншою адресою, веде розгульний спосіб життя, дітьми не цікавиться, її новий співмешканець сказав, що дітей йому не потрібно щоб позивач виховував їх сам.

Позивач як батько спільних з відповідачкою дітей, дочки ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних спільно побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дітей. Позивач переконаний, що діти повинні проживати разом із ним в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач любить своїх дітей і спроможній забезпечити їх всім необхідним. Позивач працює по найму, заробляє достатньо коштів щоб утримувати дітей у належних умовах. Діти відвідують школу, обліковані в медичних установах. Позивач постійно слідкує за станом здоров`я дітей, їх розвитком, виховую та піклуюсь про них, у позивача з дітьми психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Крім того позивач повідомляє, що він проживає у будинку з мамою, тобто забезпечений житлом та всім необхідним для розвитку його дітей. Оскільки відповідачка декілька разів висловлювалась з погрозами в адресу позивача, що забере дітей до себе, суд має визначити місце проживання дітей. При розгляді даного питання, позивач, просить суд врахувати, те що відповідачка не має постійної роботи та заробітку, веде аморальний спосіб життя, що може негативно позначитись на вихованні дітей, тим більше дівчат. Поведінка відповідачки до членів своєї сім`ї характеризується грубістю. Вона емоційно не врівноважена та схильна до фізичних та психологічних образ.

Враховуючи викладене, позивач просить: «Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 18.10.2008 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області було видано свідоцтво про шлюб, за актовим записом 1225 розірвати. Визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити їх проживати разом зі мною за адресою: АДРЕСА_1 ».

Позивач, у судове засідання, не з`явився подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, інших заяв, клопотань чи письмових доказів до суду не надав, просив розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання, не з`явилась, подала до суд заяву, в якій просила розглядати справу без участі їх представника, та зазначила, що позовні вимоги підтримують.

Відповідачка, в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду письмову заяву, в якій остання просила проводити розгляд справи без її участі. Крім того, у даній заяв зазначила, що на задоволенні позову наполягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (позивач), та ОСОБА_7 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідачка), 18.10.2008 року, зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління міністерства юстиції Закарпатської області, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 18 жовтня 2008 року, актовий запис № 122 від 18.10.2008 року.

Від шлюбу у сторін, народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління міністерства юстиції Закарпатської області від 22.02.2011 року, актовий запис № 45; дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління міністерства юстиції Закарпатської області від 05.05.2017 року, актовий запис № 95.

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги в частині розірвання шлюбу задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей.

Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В обґрунтування позовної вимоги щодо визначення місця проживання дітей позивачем до позовної заяви додано лише:

- копію довідок № 02-20/7 та № 02-20/7 від 01.03.2024 року, видані Рахівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 4 Рахівської міської ради, про те що діти навчаються у рухівській ЗЗСО І-ІІІ ст.. № 4 Рахівської міської ради, а ОСОБА_1 виховує своїх дочок та приводить їх до школи;

- копію договору дарування НВ 0810106, про те що громадяни ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , подарували ОСОБА_13 , 2/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших будь-яких документів позивачем суду не надано.

Крім того суд позбавлений можливості, встановити яким чином громадянка ОСОБА_13 , відноситься саме до цієї справи, не надано жодного документу щодо сімейних відносин між позивачем та гр. ОСОБА_13 ..

Враховуючи те, що в обґрунтування позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей суду не надано інших доказі, зокрема: акту обстеження матеріально-побутових умов, з якого можливо встановити умови проживання позивача та умови проживання дітей; будь-якого документу, що позивач працює, має постійний заробіток, або має який-небудь інший вид доходу; будь-якого документу щодо стану здоров`я позивача, що позбавляє суд можливості встановити чи зловживає позивач спиртними напоями або наркотичними засобами, суд, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині, визначення місця проживання дітей з позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги все вище викладене, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд частково відмовляє у прийнятті визнання відповідачкою позову в частині визначення місця проживання дітей, та вважає що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, підлягає частковому задоволенню.

Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просив стягувати судові витрати по сплаті судового збору з відповідачки на його (позивача) користь, тому суд вважає за можливе судові витрати залишити за рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160, 161 СК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18 жовтня 2008 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 122 від 18.10.2008 року.

Шлюб вважається розірваним після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Попова