Номер провадження: 22-ц/813/2491/24
Справа № 496/3330/22
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Братінов Іван Петрович на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , смерть якої зареєстрована Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що в книзі реєстрації смертей 22 квітня 2021 року зроблено відповідний актовий запис №5688 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Після смерті бабусі відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту, складеного 09 вересня 2019 року та посвідченого в.о. старости с. Удобне Маяківської сільської ради все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті ОСОБА_2 вона заповідає позивачу. В червні 2022 року позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом йому було надано роз`яснення за №1288/02-14 від 21.06.2022 про неможливість оформлення спадщини через пропущення встановленого законом строку звернення та необхідність звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як повідомив позивач, вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений через те, що він перебував за межами території України в рейсі на судні за контрактом моряка, який закінчився 20 грудня 2021 року, тобто після спливу шести місяців після смерті бабусі та окрім того, позивачу було невідомо про існування заповіту на його ім`я, про існування котрого він дізнався в червні 2022 року. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу слухати у його відсутність.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області 19 січня 2023 року узадоволенні позову ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив суд скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити у зв`язку з порушенням судом першої інстанції процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

01 травня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Братінов Іван Петрович, залишено без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2023 року залишено без змін.

15 вересня 2023 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 01 травня 2023 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 06 червня 2024 року об 13 год 30 хв сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням та довідкою, наявними в матеріалах справи (а.с. 193-194).

Крім того, в матеріалах справи наявна заява представника апелянта адвоката Братінова І.П. про розгляд апеляційної скарги без участі сторони позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як те, що після повернення з рейсу на місце постійного проживання 21 грудня 2021 року, позивач був стомлений, та після його прибуття додому почалися новорічні, різдвяні свята, було багато вихідних, діяли карантині заходи, також 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан та звернувся до суду з вказаною позовною заявою 08 серпня 2022 року.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, вважає вірними вказані висновки суду першої інстанції, проте звертає увагу на порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.04.2021 року (а.с. 9).

Згідно договору купівлі-продажу від 19 березня 1990 року, ОСОБА_2 належить житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Як вбачається з заповіту від 09 вересня 2019 року, ОСОБА_2 заповідала усе своє майно, нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право позивачу ОСОБА_1 (а.с. 12).

Позивач звернувся до нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але листом №1288/02-14 від 21.06.2022 йому було відмовлено, так як він пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 16).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №134/2022, позивач є спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших спадкоємців немає (а.с. 25-39).

Звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , зазначає, що судом безпідставно було розглянуто справу за відсутності позивача та його представника, так як до судового засідання, як повідомляє апелянт, йому було підтверджено, що справа буде розглядатися 19 січня 2023 року в режимі відеоконференції. Як стверджує ОСОБА_1 в день засідання він прибув до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі у відеоконференції, проте у зв`язку із початком повітряної тривоги засідання не відбулось, в той же день працівником Біляївського районного суду Одеської області йому було вказано, що наступну дату судового засідання буде повідомлено в телефонному режимі. Також, апелянт посилаєтсья на неповне встановлення судом першої інстанції обставин справи, так як на час смерті спадкодавця та у встановлений законом строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він перебував поза межами України і повернувся тільки 15 грудня 2021 року. Апелянт пояснює, що на день смерті бабусі та на день закінчення строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, він перебував за кордоном, працював за контрактом та його судно знаходилось у відкритому морі, тому в нього не було можливості перервати контракт або будь-яким іншим чином нотаріально оформити заяву про прийняття спадщини. Також апелянт вважає, що поважною підставою стало те, що після повернення з рейсу, ОСОБА_1 був стомлений, почались новорічні та різдвяні свята, крім того діяли карантинні заходи, а 24 лютого 2024 року почалось повномасштабне вторгнення на територію України. Апелянт вважає, що всі вказані обставини в сукупності є поважною причиною для пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини та просить суд звернути увагу на те, що інших спадкоємців немає, за будинком, який належав його бабусі наразі доглядає ОСОБА_1 , а тому фактично спадщина є прийнятою.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, щодо доводів апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно пунктів 1.2, 1.3, 1.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:

1) тривала хвороба спадкоємців;

2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;

5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплинув ІНФОРМАЦІЯ_4 і позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Апеляційний суд берез до уваги той факт, що матеріалами справи підтверджується повернення на територію України ОСОБА_1 лише 21 грудня 2021 року, проте необхідно наголосити, що із заявою про прийняття спадщини апелянт звернувся лише 15 березня 2022 року, а з позовом до суду лише 08 серпня 2022 року.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 , повідомив суд, що про існування заповіту він дізнався лише в червня 2022 року, в той час як із заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 звернувся 15 березня 2022 року.

Слід також звернути увагу на те, що у випадку необізнаності спадкоємця про існування заповіту, пояснення ОСОБА_1 , що причиною пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини стали новорічні та різдвяні свята, а також повномасштабне вторгнення на територію України, є недоцільними та надуманими.

З огляду на вказане, суд першої інстанції обґрунтовано не визнав поважними вказані позивачем причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини зокрема, що після повернення з рейсу на місце постійного проживання 21 грудня 2021 року, позивач був стомлений та після його прибуття додому почалися новорічні, різдвяні свята, було багато вихідних, діяли карантині заходи, а також, що 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан та він звернувся до суду з вказаною позовною заявою 08 серпня 2022 року.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про дату судового засідання, а саме 19 січня 2023 року, шляхом направлення на його номер СМС, що підтверджується довідкою (а.с. 70).

Також, в матеріалах справи наявна довідка (а.с. 69) згідно якої ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 17 листопада 2022 року про призначення справи до розгляду була направлена ОСОБА_1 на його електронну адресу, вказану ним в позовній заяві, документ було доставлено до електронної скриньки 28 листопада 2022 року.

Відповідно до частин одинадцятої, тринадцятої статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Судом вбачається, що у матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про бажання отримувати повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії за допомогою засобів мобільного зв`язку, отже, відправлення судом першої інстанції смс-повідомлення не може вважатися належним повідомленням ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Однак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на вказане ,апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2023 рокуй ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Братінов Іван Петрович -задовольнити частково, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2023 року -скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 13 червня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік