Справа № 2-1466/10
Провадження № 6/333/311/24
УХВАЛА

08 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника зацікавленої особи - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (юридична адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 48, ), заінтересовані особи: боржник - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою, в якій просить: поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа; видати акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа № 2-1466/10 від 26.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованості за кредитом у сумі 635 476,16 грн., 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В заяві Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зазначає, що 14.12.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі №2-1466/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованість за кредитом у сумі 635 476,16 грн. та 1820.00 грн. судових витрат. Рішення набрало законної сили 27.12.2010 року. На виконання рішення суду 26.01.2011 року був виданий виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат. Виконавчий документ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, у січні 2011 року, був пред`явлений на виконання до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

09.02.2011 старший державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Трифанова Т.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №24212250. У результаті проведення виконавчих дій було реалізовано майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_2 .

Постановою старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Трифановою Т.В. від 17.10.2011 року виконавчий лист повернутий стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, 50 Закону У «Про виконавче провадження».

У лютому 2012 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 залишку заборгованості за виконавчим листом у сумі 500 280,35 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу стягувача не надходила, заборгованість станом на 21.02.2024 року не погашена, рішення суду не виконано.

Для отримання інформації щодо місцезнаходження оригіналу виконавчого листа та інформації щодо стану виконавчого провадження на адресу ВДВС стягувачем були направлені запити від 27.11.2013 р. №4/1046/5415, 08.04.2014 р. №4/190/1391, 10.02.2015 р. №44 29.07.2016 р. №28/2-559, 25.01.2017 р. № 107.20/2-64, 06.06.2018 р. №107.20/2-1003, 04.06.2019 р. №107.20/2-937, 26.05.2020 р. №107.20/2-1154, 17.03.2021 р. №107.20/2-4, клопотання від 25.09.2023 року №55/5.4-04/60286/2023.

З відповіді Комунарського ВДВС від 28.09.2023 №40782-12-29.23-34 стало відомо про винесення 09.07.2012 р. державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Постанова про повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого листа до стягувача не надходили, тому можливо зробити висновок, що виконавчий документ був втрачений при пересилці.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі №583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі №201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі №2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі №1003/6035/12.

Відсутність виконавчого документу про стягнення кредитної заборгованості позбавило АТ «Ощадбанк» можливості повторно пред`явити його до виконання у порядку, передбаченому чинним законодавством, так як термін пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 28.12.2013 року.

З огляду на тривалий час, який стягувач витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчих листів, стан виконавчого провадження та очікування на отримання ВДВС дублікатів виконавчих листів банк вважає, що строк на їх пред`явлення пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Ухвалою суду від 11.03.2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

29.04.2024 року до суду надано через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_2 адвокатом Боровенко Д.В. заперечення щодо заяви банка, які полягають у такому.

14.12.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь банка заборгованості за кредитом.

25.01.2011 року на виконання рішення суду було видано відповідний виконавчий лист, 09.02.2011 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження №24212250.

17.10.2011 року виконавчий документ повернуто АТ «Державний ощадний банк України».

03.03.2012 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького було відкрито виконавче провадження № 31517570.

09.07.2012 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було повернуто виконавчий документ АТ «Державний ощадний банк України».

Банк у своїй заяві зазначає, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відбувся з підстав, не залежних від нього, а тому підлягає поновленню.

Однак, з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду 26.01.2011 було видано виконавчий лист щодо стягнення з боржника заборгованості за кредитом та судових витрат. Виконавчий лист було пред`явлено до виконання, однак постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби від 09.07.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу.

За таких обставин банк мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в строк до 09 липня 2013 року. З моменту закінчення строку пред`явленні виконавчого документу на виконання до подачі відповідної заяви до суду пройшло більш ніж десять років.

Формальні направлення один раз на рік запитів про хід виконавчого провадження не можуть бути належним доказом поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки банк мав процесуальне право оскаржити бездіяльність державного виконавця до його керівника або до суду, що свідчить про неналежне користування процесуальними правами, наданими законом. Враховуючи викладене, представник ОСОБА_2 вважає, що підстави для поновлення стягувачу строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, відсутні.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилання заявника на втрату виконавчого листа при пересилці, не є підставою для видачі його дублікату, виходячи з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, сплив, а підстави для його поновлення відсутні.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 категорично заперечував проти задоволення заяви, вважав, що поважні причини пропуску строку суду не надані, також не зазначено чому протягом десяти років жодним чином не вчинялись дії, направлені на виконання рішення суду. Надання запитів банком один раз на рік до ВДВС не є належним доказом поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа.

До суду представник Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, хоча про місце, день і час розгляду заяви був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що 14.12.2010 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя ухвалив рішення по справі №2-1466/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління заборгованість за кредитом у сумі 635 476,16 грн. та 1820.00 грн. судових витрат. Рішення набрало сили 28.12.2010 року (а.с. 5).

26.01.2011 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя видав виконавчий лист № 2-1466/2010, строк пред`явлення до виконання у якому зазначений до 28.12.2013 року (а.с. 7).

З інформації Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.09.2023 року на запит банку вбачається, що 07.02.2011 року виконавчий документ № 2-1466, виданий 26.01.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 637 296 грн. 16 коп. був пред`явлений до виконання.

09.02.2011 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було відкрито виконавче провадження №24212250. У результаті проведення виконавчих дій було реалізовано майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_2 .

17.10.2011 року виконавчий документ повернуто банку через відсутність майна у боржника.

03.03.2012 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького було відкрито виконавче провадження № 31517570 за виконавчим листом № 2-1466, виданим 26.01.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» суми боргу у розмірі 500 280 грн. 35 коп.

09.07.2012 року Комунарським відділом державної виконавчої служби Запорізького МУЮ було повернуто виконавчий документ банку через відсутність майна у боржника (а.с. 8).

З метою з`ясування інформації щодо прийняття виконавчого листа 2-1466/2010 банком на адресу виконавчої служби періодично направлялись запити від 27.11.2013 р. №4/1046/5415, 08.04.2014 р. №4/190/1391, 10.02.2015 р. №44 29.07.2016 р. №28/2-559, 25.01.2017 р. № 107.20/2-64, 06.06.2018 р. №107.20/2-1003, 04.06.2019 р. №107.20/2-937, 26.05.2020 р. №107.20/2-1154, 17.03.2021 р. №107.20/2-4 та клопотання від 25.09.2023 року №55/5.4-04/60286/2023 (а.с. 9-23), проте вони були залишені без відповіді.

На адресу суду банк надав копії рекомендованих повідомлень, згідно яких ВДВС отримало зазначені запити та клопотання (а.с. 10, 12, 14, 17, 19).

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист видано 26.01.2011 року, строк пред`явлення до виконання зазначено до 28.12.2013 року.

Банк зазначає, що на їхню адресу повідомлення про повернення виконавчого документа чи оригінал виконавчого листу не надходили, що надає підстави вважати, що виконавчий лист втрачено.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви

Питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (ч. 1, 2, п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону в редакції, чинній на момент набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування (постанова Верховного Суду 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку з обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Отже, цими нормами законодавець обмежив строки пред`явлення виконавчого документу до виконання з метою захисту прав та інтересів боржників у виконавчому провадженні та недопущення зловживання своїми правами стягувачами, у зв`язку з чим для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідна наявність причини, яка судом буде визнана поважною.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Однак, видача дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є різними процесуальними діями, кожна з яких має свій порядок розгляду та мету.

В даному випадку вважаю, що банк довів, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа відбувся виключно з поважних причин. Так, у лютому 2012 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» повторно звернулося до Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 залишку заборгованості за виконавчим листом у сумі 500 280,35 грн. У подальшому, стягувач намагався отримати інформацію про виконання виконавчого листа, хід виконавчого провадження - вперше 23.12.2013 року, про що на копії запиту є відповідний штамп ВДВС, тобто ще до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа (28.12.2013 року).

У подальшому, банк постійно намагався отримати від ВДВС інформацію щодо виконання виконавчого листу у 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2023 р.р., проте до 2023 року ВДВС не надсилав стягувачу будь-якої інформації з приводу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

До того ж дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Саме такі правові висновки сформульовано у Постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18).

Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року в справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року в справі № 1003/6035/12, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2022 року у справі N 2-1380/08 (провадження N 61-10540св22) зазначено, що: "при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист".

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Дублікат виконавчого листа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу є тотожним за змістом і має силу первісного документа.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 р. у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи, не містять доказів надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу, так як з відповіді Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що усі виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились знищено.

Отже, за таких обставин суд вважає, що достатньо підстав вважати, що виконавчий лист № 2-1466/2010, виданий 26.01.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, був втрачений.

Враховуючим встановлені судом обставини, вважаю за необхідне задовольнити заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк»: видати дублікат виконавчого листа та поновити стягувачу строк пред`явлення його до виконання.

Керуючись ст.ст. 120, 127, 263, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву стягувана Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (юридична адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 48, ), заінтересовані особи: боржник - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (юридична адреса: 69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ) про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2011 року №2-1466/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізькеобласне управління заборгованості за кредитом у розмірі 635 476,16 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Поновити Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (юридична адреса: 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 48, ), строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1466/10, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Копію зазначеної ухвали надіслати на адресу заявника-стягувача та боржника.?

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.05.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод