УХВАЛА

Іменем України

"05" червня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судових засідань Світко Т.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Заїки Геннадія Михайловича про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2015 р. у справі №296/12634/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2015 року у справі №296/12634/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, позов задоволено та позбавлено ОСОБА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.05.2024 представник відповідача (заявника) ОСОБА_1 адвокат Заїка Г.М. звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2015 року, оскільки він пропущений з поважних причин; переглянути заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2015 року справа №296/12634/15-ц щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувавши його та призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу такої заяви посилається на те, що заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав 17 листопада 2023 року. Вказує, що у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації ОСОБА_4 втратив роботу, на його утриманні є син, який є студентом та за навчання якого він сплачує 25725 грн на рік. Також на його утриманні перебуває донька та мати, яка є особою з інвалідністю 1 групи. Тобто зазначене підтверджує важкий матеріальний стан сім`ї відповідача, що не дало йому змоги протягом встановленого законодавством строку подати до суду заяву про перегляд заочного рішення суду, сплатити судовий збір та скористатися послугами адвокат. Крім того вказує, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Позивач подаючи заяву про позбавлення відповідача батьківських прав ввела суд в оману, зазначивши місце проживання та місце реєстрації відповідача м.Житомир, хоча відповідач проживає та зареєстрований у м. Бердичеві. Також матеріали справи не містять заяви позивача про згоду на проведення заочного розгляду справи. Звертає увагу, що рішення суду щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки не містить жодного доказу ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків, що є грубим порушенням вимог ЦПК України.

Ухвалою від 27.05.2024 року заяву про перегляд заочного рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що в 2022 році він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі де йому повідомили, що він позбавлений батьківських прав. Саме ж рішення суду про позбавлення батьківських прав він отримав лише в листопаді 2023 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Заїка Г.М. подав до суду заяву в якій просить заяву про перегляд заочного рішення розглядати без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити (а.с.72).

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися.

Також суд звертає увагу, що інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду, тому учасникам справи достовірно відомо про подання заяви про перегляд заочного рішення і поновлення строку на її подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного та ст. ст. 128-131, 223, 286, 287 ЦПК України і з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності учасників справи, які не з`явилися.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Згідно ст. 228 ЦПК України (в редакції яка була чинною станом на час постановлення рішення суду від 18.12.2015 року) Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Частинами 1 та 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання про можливість поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення варто зазначити наступне.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Європейський суд з прав людини, розкриваючи принцип правової визначеності при перегляді остаточного рішення, неодноразово вказував, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata. Цей принцип підкреслює, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання та нового вирішення справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому разі, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру (справа «Васильєв проти України», рішення від 21 червня 2007 року, заява № 11370/02, п. 61, 63; справа «Рябих проти Росії», рішення від 24 липня 2003 року, заява № 52854/99, п. 52).

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В заяві вказано, що про судове рішення відповідач дізнався в листопаді 2023 року, однак не звертався раніше, оскільки не мав можливості у зв`язку з матеріальним станом сім`ї.

Крім того, в судовому засіданні відповідач вказав, що про обставини позбавлення його батьківських прав він дізнався ще в 2022 році.

З журналу видачі копій документів із судових справ вбачається, що копію рішення суду у справі №296/12634/15-ц відповідач отримав 20.11.2023 року.

Суд вважає, що наведені заявником причини пропуску строку звернення з заявою про перегляд заочного рішення суду не можна віднести до поважних.

Так обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду відповідач посилається на втрату роботи, відсутність коштів на оплату судових витрат. Однак будь-яких доказів в підтвердження таких обставин не надає, в т.ч. понесених витрат на послуги адвоката. Оскільки доводи тяжкого матеріального становища не підтверджені належними доказами, зважаючи на розмір сплаченого судового збору при поданні заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що відповідачем не доведено існування об`єктивних причин непереборної сили, які б перешкоджали оскаржити рішення у встановлені строки.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21).

Отже, у разі, якщо підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відсутні, суд постановляє ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, що надає можливість відповідачу оскаржити заочне рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, оскільки підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.12.2015 року відсутні, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №296/12634/15-ц слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 128, 187, 284-289, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Заїки Геннадія Михайловича про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.12.2015 р. у справі №296/12634/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту ухвали: 10.06.2024р.