Справа № 214/9436/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

16 січня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглядаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінстарт Україна», подану його представником - адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінстарт Україна» адвокат Столітнім М. М. звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним позовом в сумі 51125,00 грн.

Ухвалою від 11 грудня 2023 року заяву залишено без руху.

Ухвала надсилалась судом на електронні адреси, вказані представником позивача у тексті позовної заяви, згідно довідок про доставку електронного листа, документ доставлено до його електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 11 грудня 2023 о 19:19 годині та до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 29 грудня 2023 року о 10:54 годині.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22 зазначив, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи.

Якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них;

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

У наведених висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 22.11.2022 у справі 29/5005/6325/2011 (904/7806/21), від 20.01.2023 у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 20.04.2023 у справі № 920/367/17.

Крім викладеного суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження;

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Також Суд зазначає, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Звертаючись до суду з даним позовом представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінстарт Україна» адвокат Столітній М. М. подав неналежно оформлену позовну заяву, яку ухвалою від 11 грудня 2023 року 2023 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які, однак, станом на 16 січня 2024 не усунуті.

Враховуючи, що позовна заява була подана адвокатом Столітнім М. М., тому останній був безумовно обізнаний про свою ініціативу звернення до суду, а відтак мав проявити зацікавленість у розгляді свого позову.

Крім того представник позивача безпосередньо зазначив у позовній заяві у власних реквізитах електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та електронну пошту юридичної особи-позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, повідомивши суду, як один із своїх засобів зв`язку електронну пошту, представник мав вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження та долю позовної заяви, та мав усвідомлювати, що суд може комунікувати з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації.

Суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у cправі № 904/272/22).

Суд також звертає увагу, що при надсиланні листів на електронну пошту у відправника є можливість запросити сповіщення про доставку (що фактично є отриманням листа) та про прочитання такого листа, складання довідки про факт надсилання, тощо.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.04.2023 у справі № 920/367/17.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху надсилалась судом на електронні адреси, вказані представником позивача у тексті позовної заяви, згідно довідок про доставку електронного листа, документ доставлено до електронної скриньки представника позивача 11 грудня 2023 року та позивача - 29 грудня 2023 року.

Згідно частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто, суд вважає необхідним позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінстарт Україна», подану його представником - адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінстарт Україна», подану його представником - адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2024 року.

Суддя С.І. Сіденко