ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4716/24 Справа № 179/1884/23 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко О.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Барильська А.П.,Пищиди М.М.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЛЬ-АГРО» на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЛЬ-АГРО» про визнання договору оренди землі припиненим та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЛЬ-АГРО» (далі ТОВ «ОРІЛЬ-АГРО») про визнання договору оренди землі припиненим та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Одночасно із позовом було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року клопотання задоволено. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам ДНДІСЕ, попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України. На вирішення експертизи поставлено наступне питання: Чи виконано підпис в додатковій угоді №1 до договору оренди земельної ділянки б/н від 19 жовтня 2016 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «ОРІЛЬ-АГРО», в графі «Орендодавець» розділу «Реквізити та підписи сторін», ОСОБА_2 чи іншою особою? Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи №179/1884/23 (провадження №2/179/608/23); оригінал додаткової угоди №1 від 15 вересня 2023 року до договору оренди землі від 19 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ОРІЛЬ-АГРО». Оплату за проведення експертизи покладено на позивача. Провадження по справі зупинити до отримання результатів експертизи.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «ОРІЛЬ-АГРО» просить ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду в цій частині винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при призначенні експертизи експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою. Сторона відповідача заперечувала проти експертної установи ДНДІСЕ та вважала доцільним обрати Інститут судових експертиз ім.М.С.Бокаріуса. Зупинення провадження до дотримання результатів експертизи є недоцільним.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції керувався ст.103 ЦПК України та виходив з того, що позиція позивача, може бути підтверджена або спростована висновком експерта.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Порядок призначення експертизи судом регулюється §6 глави 5 розділу І ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пленум Верховного суду України в постанові №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», а саме в п. 17 роз`яснив, що при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143-150 ЦПК (в попередній редакції), Законом України від 25 лютого 1994 року N4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N53/5, разом з Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Відтак, при ухваленні рішення щодо призначення судової експертизи в справі суд, з метою правильного та оперативного виконання судового рішення, повинен керуватися положеннями діючого, на момент вчинення відповідної процесуальної дії, законодавства, з обов`язковим врахуванням додаткових інструкцій, роз`яснень, правил, які регулюють відповідне питання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому, розглядаючи клопотання про призначення експертизи, суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою заявлених позовних вимог, зокрема, являється відсутність підпису власника земельної ділянки (орендодавця) в додатковій угоді до договору оренди земельної ділянки, за змістом якої забезпечено автоматичне продовження терміну дії договору оренди землі.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Відповідно до пункту четвертого частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ч.1, п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи обставини позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що існують підстави для задоволення клопотання та призначення судової почеркознавчої експертизи, й доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

У зв`язку з вказаним, доводи апеляційної скарги про те, що сторона відповідача заперечувала проти експертної установи ДНДІСЕ та вважала доцільним обрати Інститут судових експертиз ім. М.С.Бокаріуса, відхиляються.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинення провадження до отримання результатів експертизи відхиляються, оскільки п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України передбачає зупинення провадження у разі призначення судом експертизи.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЛЬ-АГРО» залишити без задоволення.

Ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.М.Пищида