Справа № 643/4008/24
Провадження № 2/643/2496/24
02.12.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,
учасники справи:
представник позивача адвокат Бабій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в особі представника адвоката Бабій Лідії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабій Л.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначила, що з 2019 року вона та відповідач ОСОБА_2 зустрічалися, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Посилалася, що в цей час вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачем народилася дочка - ОСОБА_3 . Зазначила, що після народження дитини, вони з відповідачем вирішили переїхати до м. Харкова. Коли їх дочці ОСОБА_4 виповнилося чотири місяці, відповідач поїхав до Автономної Республіки Крим, щоб, як він повідомив, побачитися з рідними та після цього до неї з дочкою не повернувся. Посилалася, що пізніше відповідач повідомив її, що він не готовий створювати родину та бути батьком, у подальшому зв`язок з ним перервався. Зазначила, що оскільки їх з відповідачем стосунки було припинено, вона, ОСОБА_1 , 20.04.2023 уклала шлюб з іншим чоловіком. Посилалася, що наразі їх з відповідачем спільна дитина мешкає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , в якій їй, ОСОБА_1 , на підставі договору дарування від 16.02.2012 належить частка квартири. Зазначила, що після того як відповідач залишив свою дитину, він перестав цікавитися дочкою та її життям, не дбає про духовний і фізичний розвиток дитини, нічого не знає про стан її здоров`я, вподобання, звички, навички, досягнення, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Як про це зазначила позивач, вже четвертий рік відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зазначила, що відповідач є фізично та психологічно здоровою людиною, через байдужість відповідача до своєї дитини, його бездіяльності у її вихованні, права дитини суттєво обмежуються, оскільки деякі права можуть здійснювати лише за згоди та сприяння обох батьків. Відсутність одного з батьків позбавляє дочку можливості реалізувати свої немайнові права, зокрема на зміну місця реєстрації. Також при влаштуванні дитини до школи вимагається заява від двох батьків, яку отримати від відповідача неможливо. Посилалася, що дитина не пам`ятає (не знає) свого біологічного батька, вона самостійно виконує свої обов`язки з утримання своєї дочки в повному обсязі, в неї наявне власне житло, вона не має шкідливих звичок, до кримінальної відповідальності не притягалася, дає своїй дочці турботу та фінансово забезпечує її. Дбає про її фізичний та духовний розвиток. З огляду на викладене, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.
Рух справи
Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 29 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, установив позивачці строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху.
Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 19 червня 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив проводити в порядку загального позовного провадження, призначив проведення підготовчого засідання.
26 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на виконання вимог ст. 19 СК України надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 29 серпня 2024 рокузакрив підготовче провадження у вказаній справі, призначив справу до судового розгляду, задовольнив клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик та допит свідків, задовольнив клопотання представника позивача - адвоката Бабій Л.В. про витребування доказів.
02 вересня 2024 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла витребувана судом інформація щодо перетину ОСОБА_2 , громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , адмінмежі з тимчасово окупованою АР Крим (у контрольному пункті в`їзду-виїзду «Чонгар») за період з 01.01.2021 по теперішній час.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні 02 грудня 2024 року позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, наведених у пред`явленому позові. Зазначила, що з відповідачем вони розійшлися, коли їх спільній дочці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було всього чотири місяці. Посилалася, що місце знаходження відповідача їй невідоме, де його шукати вона не знає. Зазначила, що вона позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дочки з собою, позаяк на це вимагається дозвіл батька. Крім того, посилалася, що при зарахуванні дитини до школи необхідна буде заява від батька, яку вона не має змоги отримати. Зазначила, що дитина не знає свого біологічного батька, не пам`ятає його, вважає своїм батьком її чоловіка, з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. На запитання суду повідомила, що вони з відповідачем не перебували в зареєстрованому шлюбі. Зазначила, що коли вони з відповідачем познайомилися, він проживав у м. Харкові, а коли їх дочці було чотири місяці, відповідач поїхав до АРК, де мешкали його родичі, та вирішив не повертатися. Пояснила, що до липня 2020 року вони з відповідачем проживали разом у місті Харкові, а після від`їзду відповідача у липні 2020 року до АРК, дитиною він не цікавився, жодної участі у її вихованні та утриманні не приймав. Зауважувала, що свої засоби зв`язку вона не змінювала, але ані відповідач, ані його родичі не намагалися вийти з нею на зв`язок, поцікавитися, як живе малолітня дочка відповідача. Пояснила, що останній відомий їй номер телефону відповідача вже давно не контактний, в неї відсутній будь-який зв`язок з останнім.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бабій Л.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України.
Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання своєчасно та належним чином, 26 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» надав письмові пояснення, в яких просив про розгляд справи за відсутності представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.
26 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» від представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на виконання вимог ст. 19 СК України надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, беручи до уваги, що відповідач належним чином та своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, від представника третьої особи надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутності, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності зазначених учасників справи, проти чого у судовому засіданні не заперечували позивач та його представник.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 21 березня 2020 року було складено актовий запис №648, що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого 09 квітня 2022 року Міжгірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 14).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 20 квітня 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 20 квітня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис за №534. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - « ОСОБА_8 » (а.с. 15).
Як убачається зі змісту договору дарування частки квартири від 16 лютого 2012 року ОСОБА_9 передає у власність безоплатно ОСОБА_6 , а неповнолітня ОСОБА_6 , діючи за згодою батьків та за рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 20.12.2011 №889, приймає у власність 38/100 часток комунальної квартири номер АДРЕСА_2 . В цілому квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 39,3 кв.м., загальною площею 79,4 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В., та зареєстровано в реєстрі за №708 (а.с. 18-19).
Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав, наданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №34257976 від 24.05.2012, право приватної власності на 38/100 частку квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування №708 від 16.02.2012 (а.с. 17).
Як убачається зі змісту декларації №0001-Р6Р2-НХ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 30.03.2020, надавачем ПМД ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є лікар КНП «Міська дитяча поліклініка №12» Харківської міської ради Отрохова С.В. Законним представником пацієнта є ОСОБА_6 . Фактичним місцем проживання зазначено адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 23).
Відповідно до копії відповіді №1415/МВ від 11 квітня 2024 року за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_10 , наданої ОСОБА_11 , районними територіальними центрами комплектування міста Харкова та Харківської області ОСОБА_2 на військову службу по мобілізації не призивався (а.с. 30).
Згідно з копією відповіді начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_12 №6916 від 12 квітня 2024 року, наданою останнім адвокату Бабій Л.В., ОСОБА_2 службу у військовій частині НОМЕР_4 не проходить та не проходив, відомості про якого відсутні, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_4 (а.с. 24).
Першим заступником начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції полковником внутрішньої служби Олегом Солонінкіним поінформовано адвоката Бабій Л.В., що ОСОБА_2 , згідно з даними оперативно-довідкової картотеки державних установ Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції по обліках не значиться (а.с. 25).
Відповідно до листа начальника відділу Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Наталії Сіренко, актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлено. Перевірку проведено за період з 01.01.2017 по теперішній час (а.с. 29).
Як убачається зі змісту довідки №01-38/42 від 26.03.2024, наданої ОСОБА_1 директором КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №206 Харківської міської ради» Наталією Клименко, про те, що її дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є вихованкою групи №4 КЗ «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №206 Харківської міської ради» з 01 вересня 2023 року по теперішній час. З 24.02.2022 у зв`язку з введенням режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», освітній процес в Комунальному закладі «Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №206 Харківської міської ради» призупинено, наказ по закладу освіти №17-аг від 24.02.2022 (а.с. 24).
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на 26.03.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 31).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на обліку у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» не перебуває (а.с. 32).
Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , №323 від 22 серпня 2024 року, наданого суду 26 серпня 2024 року за підписом заступника директора Департаменту - начальника Служби у справах дітей по Київському району Валентини Матвіїв, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі наявних документів. Департамент служб як представник органу опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 84-85).
На виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», згідно з яким ОСОБА_14 у пункті пропуску КПВВ Чонгар (Салькове) 06.12.2021 здійснив в`їзд як пішохід, 11.12.2021 здійснив виїзд як пішохід (а.с. 99-103).
Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , позивачка ОСОБА_1 є її дочкою, вона познайомилася з відповідачем ОСОБА_2 у Криму, де завагітніла. Пояснила, що народжувати ОСОБА_1 приїхала додому разом з ОСОБА_2 в місто Харків. Пояснила, що ОСОБА_2 вона, ОСОБА_15 , бачила тільки протягом двох місяців після народження дитини, потім він поїхав, жодної допомоги на дитину після цього позивачці не надавав. Пояснила, що її дочка - ОСОБА_1 з дитиною переїхала до неї, ОСОБА_15 , та її чоловіка. На запитання представника позивача повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася її онука ОСОБА_4 , після її народження її батько - відповідач ОСОБА_2 перебував у м. Харкові близько 3-4 місяців, проживав разом з позивачкою та дитиною, а потім поїхав. Зазначила, що після того як ОСОБА_2 поїхав, більше він не повертався. Посилалася, що жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною позивачка відповідачу не чинила. Повідомила, що після того як ОСОБА_2 поїхав, він не телефонував та не писав ані позивачці, ані їй, дитиною взагалі не цікавився. Зазначила, що ОСОБА_4 зараз перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 та її чоловіка.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що з позивачкою ОСОБА_1 вона познайомилася 31 грудня 2021 року, вони разом працювали у ресторані «По Фрейду», зараз вони є кумами. Як їй розповідала позивачка, вона, ОСОБА_1 , поїхала до Криму працювати, де познайомилася з відповідачем ОСОБА_2 , вони почали зустрічатися, ОСОБА_1 завагітніла, та вони з відповідачем приїхали до Харкова. Коли дитині було 4 місяці ОСОБА_2 виїхав, куди саме вона не знає, та з того моменту більше не з`являвся. На запитання представника позивача повідомила, що з позивачкою ОСОБА_1 вона зустрічається пару разів на місяць. Пояснила, що вона, ОСОБА_16 , жодного разу не чула нічого від дитини ОСОБА_4 про її батька. Наскільки їй, свідкові, відомо, дитина не знає свого рідного батька. Посилалася, що з 2021 року позивачка не змінювала номера телефону та адреси свого проживання. Зазначила, що їй невідомо, щоб ОСОБА_17 надавав позивачці якусь допомогу на утримання дитини, жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною позивачка не чинила. На запитання суду, повідомила, що ОСОБА_2 вона ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він є чоловіком позивачки ОСОБА_1 , батька ОСОБА_4 ,дочки ОСОБА_1 , він жодного разу не бачив, ніколи з ним не спілкувався, допомоги ОСОБА_2 на утримання дитини не надає, дитиною взагалі не цікавиться. На запитання представника позивача повідомив, що з позивачкою він познайомився у 2021 році. Зазначив, що жодних перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дочкою позивачка не чинить, номери телефонів та адресу свого проживання ОСОБА_1 не змінювала. На запитання суду пояснив, що він та позивачка почали проживати разом наприкінці 2022 року, з того часу ОСОБА_2 до дочки жодного разу не приїздив, матеріальної допомоги на дитину утримання дитини не надавав, подарунків не дарував. Посилався, що у шлюбі у них з позивачкою народилася спільна дитина.
Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За правилами ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Доводи позивача про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки не надає, життям дочки не цікавиться, турботи про її виховання та розвиток не проявляє, відповідачем під час судового розгляду не оспорювалися та не спростовувалися.
Оцінивши обставини справи, суд, враховуючи насамперед інтереси дитини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток його малолітньої дитини, її підготовку до самостійного життя, не надає грошової допомоги, що свідчить про ухилення від виховання дитини, а тому вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд доходить висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, стосовно малолітньої дочки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку.
Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначають, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.
З приводу вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Частиною 3 статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ч. 3 ст. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Позивач визначив спосіб стягнення аліментів з відповідача шляхом стягнення їх у частці від доходу батька дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Частинами 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідачем не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх та малолітніх дітей, непрацездатних батьків та інших осіб, а також будь-яких доказів щодо стану його здоров`я. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки, а також щодо розміру аліментів від відповідача також не надходило.
Ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав та на користь держави - за позовними вимогами про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , поданий в особі представника адвоката Бабій Лідії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити повністю.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок за позовними вимогами про стягнення аліментів.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
Повне судове рішення складено і підписано 12 грудня 2024 року.
Суддя: Я.Ю. Семенова