Справа № 317/4088/24
Провадження № 2/317/1123/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів (визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди), -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач) до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі за текстом АТ «Запоріжгаз» або Відповідач) про захист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтований наступним.

Позивач є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .

З 11 березня 2020 року на вулиці, де проживає позивач, працівниками АТ «Запоріжгаз» проводились ремонтні роботи з частковим обмеженням газопостачання. 12 березня 2020 року до будинку позивачки зайшли двоє працівників відповідача та, зайшовши до кімнати, де знаходиться газова плита, виявили невідповідність системи газопостачання проектній та виконавчо-технічній документації самовільна заміна газової плити. Акт про порушення не складався. Технічна документація, яка б підтверджувала невідповідність газової плити, не надавалась.

Під приводом наявності тріщини на газовому шлангу, працівниця зірвала верхній шар плівки з нього та зазначила, що шланг непридатний до використання та через нього відбувається витік газу. При цьому газ в системі був відсутній з минулої доби через проведення ремонтних робіт на вулиці працівниками АТ «Запоріжгаз».

В цей же день працівниками АТ «Запоріжгаз» було припинено газопостачання позивача з встановленням заглушки перед запірним пристроєм на вводі в будинок. Складено акт припинення газопостачання, де причиною такого припинення зазначено: «витік газу, несправна автоматика безпеки».

При цьому будь-які заміри витоку газу працівниками АТ «Запоріжгаз» не здійснювались. Внаслідок чого працівники відповідача дійшли до висновку про наявність таких витоків невідомо, адже газу в системі не було з минулої доби.

Позивач неодноразово намагалась вирішити питання відновлення газопостачання з відповідачем, але це не дало результатів. Зазначила, що внаслідок незаконних та безпідставних дій відповідача вона була вимушена придбати електроплиту та інші прилади, щоб забезпечити себе опаленням та можливістю готувати їжу. З початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України та пов`язаними з цим перебоями в електропостачанні, вона вимушена була суттєво змінити уклад свого життя та не мала змоги користуватись газовими приладами, оскільки її будинок був свавільно відключений працівниками Запоріжгазу.

З посиланням на норми діючого законодавства України та судову практику Верховного Суду в подібних справах позивач просила суд задовольнити позов: визнати дії відповідача по відключенню її будинку від газопостачання неправомірними; зобов`язати АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання її будинку та стягнути моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача.

Ухвалою від 02 серпня 2024 року в даній справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання.

12 вересня 2024 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому АТ «Запоріжгаз» просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Дійсно, 12 березня 2020 року представниками АТ «Запоріжгаз» було здійснено відключення будинку позивача від газопостачання на підставі того, що при обстеженні системи газопостачання позивача працівники АТ «Запоріжгаз» виявили витік природного газу та несправність автоматики безпеки. Відключення будинку позивача здійснене відповідно до приписів Правил безпеки систем газопостачання та Кодексу ГРС.

Дії працівників АТ «Запоріжгаз» повністю відповідають вимогам закону та зазначених нормативних актів в сфері газопостачання. На підставі викладеного та з посиланням на численні норми права представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в частині визнання дій неправомірними та зобов`язання АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди представник відповідача також просив відмовити у повному обсязі, оскільки факт такої шкоди є недоведеним.

До початку судового засідання обома сторонами подані заяви про проведення розгляду справи без участі представників. Представник позивача просила суд задовольнити позов у повному обсязі, а представник відповідача в своїй заяві наполягав на відсутності підстав для задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши подані докази, дійшов наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно до якого позивач ОСОБА_1 придбала у громадянки ОСОБА_2 вказаний будинок (а.с. 15, 16).

Як вбачається з копії акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу б/н від 12.03.2020 працівниками АТ «Запоріжгаз» було припинено розподіл природного газу. Підставами для такого припинення в акті зазначено: «наявність витоків газу» та «несправність автоматики безпеки» (а.с. 22).

Також судом оглянуто лист АТ «Запоріжгаз», який був направлений газопостачальником на адресу позивача ОСОБА_1 24.04.2020 за вих. № 69001.3-Лв-3576-0420. У вказаному листі відповідачем зазначено, що припинення газопостачання на будинок позивача було здійснено через «невідповідність системи газопостачання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: заміна газової плити» (а.с. 18).

У відповідності до п. 5.7. Правил безпеки систем газопостачання (затверджені Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015) підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу, несправності автоматики безпеки, самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання тощо (інші підстави для припинення або обмеження газопостачання нерелевантні до даної справи).

Аналізуючи зазначені вище норми права в поєднанні зі встановленими обставинами у справі, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, підставами для припинення газопостачання будинку позивача згідно до акту від 12.03.2020 були витоки газу та несправність автоматики безпеки, в той час як матеріали справи не містять жодного доказу того, що працівниками АТ «Запоріжгаз» взагалі проводились будь-які заміри повітря для визначення наявності у ньому природного газу. Акт про припинення газопостачання також не містить примітки про те, що працівниками Запоріжгазу застосувались спеціальні прилади для аналізу повітря.

Те ж саме стосується й твердження про несправність автоматики, адже в самому акті про це не зазначено (окрім проставляння «галочки» у відповідному пункті). В матеріалах справи відсутні будь-які докази, з яких можна було б встановити, несправність якої саме автоматики мали на увазі працівники Запоріжгазу, зазначаючи це підставою для припинення газопостачання (автоматики, що запобігає подальшому поданню природного газу на пальник плити при згасанні полум`я, або автоматики, яка встановлена на газовому котлі тощо) та в чому полягала така несправність.

Також суд враховує й те, що у листі від 24.04.2020, який направлений АТ «Запоріжгаз» позивачці ОСОБА_1 , зазначено зовсім іншу підставу для припинення газопостачання її будинку невідповідність системі газопостачання проектній та виконавчо-технічній документації, що виразилась у заміні позивачкою газової плити. В цьому зв`язку суд констатує, що ані з зазначеної відповіді, ані з доказів, що подані до справи, неможливо встановити, вимогам якої саме документації не відповідає система газопостачання позивачки.

Враховуючи викладене суд констатує, що припинення газопостачання будинку позивачки ОСОБА_1 було здійснено відповідачем безпідставно, оскільки причини такого обмеження фактично працівниками АТ «Запоріжгаз» не встановлювались та не фіксувались у будь-якому документі, в тому числі й у самому акті припинення газопостачання від 12.03.2020.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнання дій АТ «Запоріжгаз» незаконними та зобов`язання відновити газопостачання житлового будинку позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оцінюючи частину позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Правовідносини між постачальниками та споживачами природного газу, в тому числі й ті, що пов`язані з порушеннями в сфері газопостачання, регулюються Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодекс).

У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Судом констатовано порушення відповідачем АТ «Запоріжгаз» прав позивача внаслідок протиправного припинення газопостачання його будинку. Доводи відповідача щодо наявності витоків газу та несправності автоматики безпеки як підстав для припинення такого газопостачання, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд погоджується з доводами позивачки щодо завдання їй моральної шкоди безпідставним припиненням газопостачання її будинку та невідновленням його протягом тривалого часу, що призвело до необхідності суттєво змінювати уклад свого життя та спричинило пов`язані з цим душевні страждання.

У відповідності до пп. 1 п. 2 глави 6 розділу ХІ Кодексу у разі, якщо безпідставне припинення газопостачання завдало споживачеві матеріальної та/або моральної шкоди, Оператор ГРМ відшкодовує її у добровільному порядку або за рішенням суду.

Розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд визначає з урахуванням принципів розумності та справедливості.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень статті 141 ЦПК України. При цьому представником позивачки в ході судового розгляду подано заяву про долучення протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, доказів на підтвердження судових витрат. За даних обставин суд в даному рішенні вирішує лише питання про розподіл судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на рахунок держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 03345716) прозахист прав споживачів шляхом визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» по відключенню від послуг газопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави 2846 (дві тисячі вісімсот сорок шість) гривень 32 копійки судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін