Провадження №: 2/755/6052/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Юревича І.В., звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року справу за цим позовом надіслано для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Однак такий висновок суду суперечить матеріалам справи.

Так, згідно долученої до позовної заяви довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання відповідача у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_2 . (а.с.19)

Проте інформація щодо зареєстрованого місця проживання (а.с.27), на яку посилається Солом`янський районний суд міста Києва в ухвалі від 15 травня 2024 року, стосується ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який не є відповідачем в даній справі.

Отже місце перебування відповідача відноситься до адміністративної території Солом`янського району міста Києва, що позбавляє Дніпровський районний суд міста Києва прийняти цю справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При постановленні даної ухвали суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 378 ЦПК України, згідно яких судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юстиції (підсудності).

Аналізуючи викладені вище доводи, беручи до уваги відомості про місце проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, суд приходить до висновку про повернення вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, оскільки Дніпровський районний суд міста Києва позбавлений права прийняти вказану справу до свого провадження без порушення правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Коростенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства - повернути за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва (03037, місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок 25) .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: