Провадження №2/331/6/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

учасники справи :

позивачка ОСОБА_1 ,

представники : позивача адвокат Унінець І.М.,

відповідача - адвокат Першин І.М.,

розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно ,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача, як за первісним, так за зустрічним позовами.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі суд) з позовом до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого просить поділити майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя у такий спосіб.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на : - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 71.2 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . ; - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 57.8 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . ; - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 54.9 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 ; - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 57.6 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_4 .

Визнати за Атассі Шагіра право власності на : - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 76.5 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 ; - квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 58.1 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_6 .

Позов обгрунтовано таким.

ОСОБА_1 та Атассі Шагір перебували у шлюбі, зареєстрованому 19 числа місяця Мухаррама 1433 року за календарем Хіджрі, що відповідає 14.12.2011 року, Дубайським Шаріатським Судом, на підставі шлюбного контракту.

29.10.2018 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. шлюб між сторонами розірвано.

Починаючи з лютого 2018 року , сторони проживають окремо.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Донька проживає з позивачкою за адресою : АДРЕСА_1 і перебуває повністю на її утриманні.

Відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в житті дитини, її вихованні участі не приймає, не цікавиться здоров`ям, розвитком та інтересам дитини, що ставить позивачку у вкрай скрутне становище.

Відповідач офіційно працевлаштований ; інших неповнолітніх дітей, окрім їхньої спільної доньки, а також непрацездатний батьків не має.

Під час перебування у шлюбних відносинах 14.03.2014 року за спільні кошти сторонами на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу було придбано нерухоме майно, а саме:

1.Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 57.6 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_4 .

2.Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 58.1 кв.м.,яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_6 .

3. Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 76.5 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 .

4. Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 54.9 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 .

5. Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 57.8 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 .

6. Квартиру, об`єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею: 71.2 кв.м., яка знаходиться за адресою:, АДРЕСА_1 .

12.03.2014 року позивачка надала згоду своєму (на той момент) чоловіку громадянину Сирії ОСОБА_4 на купівлю за ціну та на умовах на його розсуд будь-якого нерухомого майна, розташованого за будь-якою адресою на території України. Згідно цієї заяви вона стверджувала, що вищевказані договори будуть укладатися в інтересах їхньої сім`ї та на умовах, які вони попередньо обговорили та вважали вигідними для них. Тому, як на думку позивачки, нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Оскільки на її утриманні є неповнолітня дитина, і батько - ОСОБА_2 ніяким чином не допомагає як в матеріальному плані, так і у вихованні дитини, позивачка вважає , що справедливим та в інтересах дитини буде поділ спільного майна подружжя у спосіб, запропонований нею у позовній заяві.

Як на правові підстави заявлених вимог позивачка посилається на ч. 1 ст. 60,ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 СК України.

7 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , за результатами розгляду якого просить визнати за ним право власності на :

квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 71,20 кв.м., жилою площею 37,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 819 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 57,80 кв.м., жилою площею 29,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору. купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 820 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 54,90 кв.м., жилою площею 33,40 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору кугіівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 821 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 76,50 кв.м., жилою площею 31,90 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 822 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 58,10 кв.м., жилою площею 29,00 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 823 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 57,60 кв.м., жилою площею 35,20 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 824 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

У задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити.

В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначив, що 14.11.2011 року між сторонами по справі було укладено шлюб на підставі шлюбного контракту.

До 14.11.2011 року ОСОБА_5 мав власний бізнес та власні заощадження, за рахунок яких, 14.03.2014 року придбав у власність спірне нерухоме майно, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.57 СК України, дає підстави стверджувати, що вказане майно є його особистою приватною власністю і поділу між подружжям не підлягає ( а.с.103-105,т.1)

У грудні 2019 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Ящук О.В. до суду надійшов відзив на зустрічний позов, із змісту якого вбачається, що позивачка проти вимог зустрічного характеру заперечує з таких підстав.

Факт того, що спірне нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя підтверджується : нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 від 12.03.2014 року, із змісту якої вбачається, що цією заявою ОСОБА_1 надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_4 , в тому числі на купівлю за ціну та на умовах на його розсуд будь-якого нерухомого майна, розташованого за будь-якою адресою на території України. При цьому стверджувала, що вищевказані у заяві договори будуть укладатися в інтересах їхньої сім`ї і на умовах, які вони попередньо обговорили та вважають вигідними для них. Укладення цих договорів відповідає їхньому спільному волевиявленню.

У Розділі 4 « Інші умови» пункт 4.1 договорів купівлі- продажу спірного нерухомого майна вказано, що на момент укладення договору ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 та діє за її згодою.

8.09.2017 року позивачем за зустрічним позовом було посвідчено довіреність, якою він уповноважив ОСОБА_1 здійснювати догляд за спірним майном, укладати щодо нього договори оренди , одержувати грошові кошти за здане в оренду майно,тощо.

ОСОБА_1 з моменту придбання цього майна здійснювала за ним належний догляд, проводила ремонтні роботи.

Твердження позивача за зустрічним позовом, що він має власний бізнес , є співвласником компаній ТОВ « Домо Фешнс», ТОВ « Аккадіміа Редімейд не підтверджені належними, допустимими доказами. Посилання позивача на те, що він у період з 5.03.2014 року по 9.03.2014 року скористався грошовими коштами компаній у розмірі 82 015,00 доларів США не підтверджують факт того, що вказані грошові кошти є особистою власністю позивача за зустрічним позовом ( а.с.134-138,т.2)

Заяви, клопотання учасників справи.

18.01.2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( а.с.57-58,т.1).

27.02.2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі її представника ( а.с.71-72,т.1).

7.03.2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( а.с.82-83,т.1).

1.04.2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та участі її представника ( а.с.117-118,т.1).

13.05.2019 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Кравченко Я.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі ; позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а.с.127,т.1).

12 серпня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії заочного рішення від 13.05.2019 року ( а.с.142,т.1).

3 вересня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від 13.05.2019 року ( а.с.151-153,т.1).

7 жовтня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів ( а.с.1, т.2)

8 жовтня 2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи в режимі відео конференції ( а.с.69-72,т.2).

4 листопада 2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції ( а.с. 77-78,т.2).

15 жовтня 2019 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.87,т.2).

4 грудня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі ( а.с.192,т.2).

25 квітня 2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Слободенюк О.В. до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі ( а.с.210-211,т.2).

14 червня 2023 року від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи ( а.с.227,т.2).

29.06.2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Слободенюк О.В. до суду надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( а.с.235-237,т.2).

12.07.2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Слободенюк О.В. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.1,т.3).

16.10.2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Унінця І.М.. до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції ( а.с.31-33,т.3).

27.09.2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Багмута Г.В. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.44,т.3).

12.10.2023 року від представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Шоніної О.В. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.48,т.3).

18.10.2023 року, 11.03.2024 року від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с.49,75, т.3).

8.01.2024 року від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвоката Першина І.М. до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.62,т.3).

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою суду від 9 січня 2019 року у цій справі відкрито провадження ; прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.54-55,т.1).

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено( а.с.64,т.1).

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.79,т.1).

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено( а.с.90,т.1).

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення ( а.с.131,т.1).

Заочним рішенням від 13 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поділено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 , а саме:

-квартиру АДРЕСА_13 ;

- квартиру АДРЕСА_14 ;

- квартиру АДРЕСА_15 ;

- квартиру АДРЕСА_16 ;

- квартиру АДРЕСА_17 ;

квартиру АДРЕСА_18 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_13 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_14 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_15 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_18 .

Визнано за ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) право власності на квартиру АДРЕСА_16 .

Визнано за ОСОБА_8 (Чахер) право власності на квартиру АДРЕСА_17 .

Стягнуто з ОСОБА_2 (Чахер) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5000,00 грн. ( а.с.132-138,т.1)

Ухвалою суду від 7 жовтня 2019 року заочне рішення від 13 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (Чахер) про поділ майна подружжя скасовано ; вирішено рогляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; розгляд справи призначено у підготовче судове засідання ( а.с.60-61,т.2).

Ухвалою суду від 4 листопада 2019 року у задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено( а.с.83,т.1).

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності ( а.с.120-122, т.2).

Ухвалою суду від 4 грудня 2019 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 2/331/1573/2019 ( ЄУН 331/3621/2019) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання недійсними довіреності, договору позики, договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, скасування реєстрації права власності, яка знаходиться в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( а.с.196-197,т.2).

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року провадження у справі відновлено ( а.с.216-217,т.2).

Ухвалою суду від 14 червня 2023 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено ; продовжено строк проведення підготовчого провадження до 26 липня 2023 року ( а.с.230-231,т.2).

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року клопотання представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Слободенюк О.В. про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, задоволено ( а.с.238,т.2).

Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті ( а.с.12,т.3).

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року клопотання представника позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Унінця І.М. про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, задоволено ( а.с.40,т.3).

В суді позивачка за первісним позовом та її представник, кожен в окремості, позов підтримали, просять його задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи ; проти зустрічного позову заперечують, просять у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом в суді проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити ; вимоги зустрічного позову підтримує, просить його задовольнити.

Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

Фактичні обставини, встановлені Судом ; зміст спірних правовідносин; оцінка Суду.

В суді встановлено, що 19 числа місяця Мухаррама 1933 року за календарем Хіджрі, що відповідає 14 грудня 2011 року, Дубайським Шаріатським Судом, між ОСОБА_1 та громадянином Сірії ОСОБА_12 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_1 ( а.с.24-25,т.1).

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 ( а.с.17,т.1).

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2018 року , яке набрало законної сили 28 листопада 2018 року, шлюб між сторонами розірвано ( а.с.28-31,т.1).

За час шлюбу сторони набули у власність та зареєстрували за ОСОБА_2 таке нерухоме майно :

квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 71,20 кв.м., жилою площею 37,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 819 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.34,т.1);

квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 57,80 кв.м., жилою площею 29,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору. купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 820 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.36,т.1);

квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 54,90 кв.м., жилою площею 33,40 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 821 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.38,т.1);

квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 76,50 кв.м., жилою площею 31,90 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 822 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.40,т.1);

квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 58,10 кв.м., жилою площею 29,00 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 823 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.42,т.1);

квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 57,60 кв.м., жилою площею 35,20 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 824 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) ( а.с.44).

Позивачка вважає придбані у період шлюбу вказані об`єкти нерухомого майна спільним майном подружжя, яке підлягає розподілу між сторонами у запропонований нею спосіб.

Відповідач проти такої позиції позивачки заперечує , оскільки вважає , що придбані у період шлюбу об`єкти нерухомого майна є його особистою власністю.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що до 14 листопада 2011 року він мав власний бізнес та власні заощадження, за рахунок яких, 14.03.2014 року і придбав у власність спірне нерухоме майно.

Положеннями статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

З огляду на зміст статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20), конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) зроблено висновок, що «якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України)».

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням того, що на майно, яке придбане за час шлюбу, поширюється презумпція спільності права власності подружжя на майно, то тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на ту особу, яка її спростовує.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в шлюбі неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом та практика вирішення зазначеного питання є сталою.

Так, у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що за змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 334/9028/15-ц, про які зазначила заявник як приклад неоднакового застосування.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте ( джерело набуття).

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й тот факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що згідно комерційної ліцензії № 534990 ( дата видачі : 17.96.2002 ; дата закінчення: 16.06.2020) ОСОБА_13 є співвласником ТОВ «АККАДІМІА РЕДІМЕЙД ГАРМЕНТС». Його частка в компанії складає 49%. Оцінка грошової вартості його частки станом на жовтень 2011 року дорівнювала 340 600 доларів США ( а.с.4зв.-5,6-7,8-9,т.2).

Згідно комерційної ліцензії № 658119 ( дата видачі : 21.08.2011 ; дата закінчення: 20.08.2018) ОСОБА_13 є співвласником ТОВ «ДОМО ФЕШНС» . Його частка в компанії складає 49%. ( а.с.12-13,16-17,т.2).

З листа, який містить інформацію про суми грошей, забраних партнером ТОВ «ДОМО ФЕШНС» на ім`я ОСОБА_2 у період часу з 05 березня 2014 року по 09 березня 2014 року від 09 вересня 2019 року, вбачається, що 05 березня 2014 року з Компанії була забрана сума в розмірі 265 000,00 дирхамів ОАЕ, що дорівняє 72 207,00 доларів США, і що 09 березня 2014 року з Компанії була забрана сума в розмірі 36 000,00 дирхамів ОАЕ, що дорівнює 9 809,00 доларам США ( суми, забрані партнером) ( а.с.14-15,т.2).

Крім цього, на момент придбання спірного нерухомого майна , Атассі Шагір мав значні банківські вклади, оформлені до укладення шлюбу з ОСОБА_1 , що підтверджується відповідними довідками ісламського банку Дубай( а.с.18-32,т.2).

З метою придбання вказаного нерухомого майна, Атассі Шагір відкрив рахунок в АТ «ПроКредит Банк» № .........9317. На вказаний рахунок було перераховано його особисті кошти, які перебували в ТОВ «ДОМО ФЕШНС», що підтверджується виписками по рахунку в АТ «ПроКредит Банк», які в подальшому було конвертовано у гривню.

Отже, згідно вказаної банківської документації :

- у період часу з 05.03.2014 року по 09.03.2014 року грошові кошти з фірми Атассі Шагіра в Арабських еміратах перераховано на його рахунок в АТ «ПроКредит Банк» в розмірі 82 000,00 доларів США;

- у період часу з 07.03.2014 року по 13.07.2014 року зазначені кошти конвертовано у гривню;

13.03.2014 року конвертовані грошові кошти перераховано з рахунку ОСОБА_2 на рахунок АТ «ПроКредит Банк» в якості оплати за придбання квартир АДРЕСА_19 ( а.с.33-36,108-116,т.2).

14 березня 2014 року укладено договори купівлі-продажу спірних квартир.

Загальна сума коштів, витрачених на придбання спірних квартир, складає 767 700,00 грн. , що еквівалентно 81 066,52 доларів США.

Грошова сума у розмірі 82 000,00 доларів США була перерахована Атассі Шагір з ТОВ «ДОМО ФЕШНС», що є джерелом походження коштів, за рахунок яких було придбано спірні квартири.

Наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що в тому числі така сума грошових коштів, витрачена ним на придбання спірних квартир, перебувала у власності Атассі Шагір до укладення шлюбу з ОСОБА_1 , а не створена спільними зусиллями чи спільною працею сторін.

Аналіз сукупності обставин, встановлених судом та підтверджених належними и та допустимими доказами свідчить про те, що позивачем презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, спростовано.

На підставі встановленого, задоволенню підлягає зустрічний позов, а у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_20 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_21 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про поділ майна подружжя, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_21 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_20 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_21 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на :

квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 71,20 кв.м., жилою площею 37,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 819 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 57,80 кв.м., жилою площею 29,50 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору. купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 820 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 54,90 кв.м., жилою площею 33,40 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору кугіівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 821 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 76,50 кв.м., жилою площею 31,90 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 822 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 58,10 кв.м., жилою площею 29,00 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 823 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 57,60 кв.м., жилою площею 35,20 кв.м., складається з двох жилих кімнат, що належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2014 року, посвідченого Михайленком С.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 824 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2024 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва