Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3305/23
Провадження № 2/935/263/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1784,08 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2023 о 09:45 години ОСОБА_2 в м. Коростишів по вулиці Героїв Небесної Сотні керуючись автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території СТО по вулиці Героїв Небесної Сотні не надав дорогу велосипедисту ОСОБА_1 , що по ній рухалась та здійснив із нею зіткнення, в результаті чого велосипед отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.09.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 21.09.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено відповідне стягнення. В результаті ДТП, що сталося з вини ОСОБА_2 , позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Внаслідок протиправних діянь ОСОБА_2 , позивач була змушена звернутися до КНП «ЦРЛ ім. Д.І. Потехіна» Коростишівської міської ради зі скаргами на головні болі, запаморочення, головокружіння, болі в ділянці носа, верхньої губи, підборіддя, болі в ділянці обох плечових суглобів. Встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, стано-цефалгічний синдром, забій носа, садна тулуба та губи, множинні забої тулуба та кінцівок. В період з 21.09.2023 по 29.09.2023 позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Центральної районної лікарні ім. Потєхіна Коростишівської міської ради, що підтверджується випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого № 6273. Внаслідок лікування позивачем було витрачено грошові кошти у сумі 1784,08 грн. Позивачу внаслідок протиправних дій відповідача завдано значної моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі, душевних стражданнях та втраті нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. На утриманні позивача знаходяться діти: син та донька і неможливість матері у період стаціонарного лікування повноцінного спілкування із ними, займатися вихованням та духовним розвитком, спричинило їй значних моральних страждань. Виходити із засад розумності, виваженості, розмір завданої їй моральної шкоди позивач оцінює в 20 000 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Розпутенко Р.А. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просили відмовити. В обґрунтування відзиву зазначили, що 21.09.2023 о 10 год. 00 хв. в м. Коростишів за участю ОСОБА_2 відбувалася дорожньо- транспортна пригода, в ході якої керуючи автомобілем ВАЗ 21053 р.н НОМЕР_2 допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_1 . Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.09.2023 р. ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначено покарання у виді 50 неоподаткованих доходів громадян. Після ДТП ОСОБА_2 неодноразово провідував ОСОБА_1 в медичному закладі, пропонував їй кошти на лікування, а також наголосив, щоб вона збирала всі документи на підтвердження витрат, оскільки його транспортний засіб був застрахований та вона має право на відшкодування цих коштів. Крім того відповідач пропонував їй грошові кошти, однак остання відмовилась та повідомила, що «гроші він їй заплатить через суд, не менше 20000 грн.» Цивільно правова відповідальність особи, яка керувала автомобілем ВАЗ-21053 р/н НОМЕР_2 на момент ДТП згідно полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів серії АТ1532467 була застрахована в ПАТ «НАСК`Оранта». За змістом закону «Про страхування» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплат страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Отже, страховик (ПАТ «НАСК «ОРАНТА) за договором страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особа за завдані збитки. Страховик (ПАТ «НАСК «ОРАНТА») за договором страхування цивільно- правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому законі. Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1784 грн. 08 коп., та стягнення 20000 грн. 00 коп, то стягнення даних коштів є безпідставним, так як позивачу необхідно звернутися до страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідач вважає, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у даній справі є належним відповідачем. Щодо моральної шкоди зазначили, що сума 20 000 грн. є значно завищеною, а розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Своїм правом для подачі відповіді на відзив позивач не скористалась.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.10.2023 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом встановлено наступні обставини.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2023 р. встановлено, що ОСОБА_2 , 21.09.2023 о 09:45 годині в м. Коростишів по вулиці Героїв Небесної Сотні керуючи автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_2 виїжджаючи з прилеглої території СТО по вулиці Героїв Небесної Сотні не надав дорогу велосипедисту, що по ній рухався та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого велосипед отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України. Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 21.09.2023 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова є чинною та набрала законної сили 10.10.2023 (а.с.7).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ /1532467 станом на 21.09.2023 транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ 21053», державний номер НОМЕР_3 , був застрахований в ПАТ НАСК «Оранта». Розмір франшизи становить 1500 гривень; ліміт за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 320000,00 гривень; ліміт за шкоду заподіяну майну 160000,00 гривень.

Із виписки-епікрізу із медичної карти стаціонарного хворого № 6273 ОСОБА_1 , КНП «ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради (неврологічного відділення) встановлено, що остання госпіталізована до неврологічного відділення 21.09.2023, о 10 год. 35 хв. Анамнез: зі слів хворої 21.09.2023 близько 10.00 збила машина по вул. Героїв Небесної Сотні в районі «Бавовняної фабрики». Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворіння та ускладнення): ЗЧМТ (21.09.2023р.). Струс головного мозку. Астено-целафічний синдром. Забій носа. Садна носа та губи. Множинні забої тулуба та кінцівок (а.с.10).

Згідно з наданих позивачем фіскальних чеків встановлено, що позивач придбала ліки на загальну суму 1784,08 грн. ( а.с. 4)

Відповідно до інформаційної системи НАСК «ОРАНТА» звернення від учасників дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2023 за участю транспортного засобу «ВАЗ 21053», д.н.р. НОМЕР_3 , цивільно-правова відповідальність водія якого застраховано за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/1532467 від 31.05.2023 не надходили. Виплат страхового відшкодування не здійснювалась, що підтверджується листом ПАТ НАСК «ОРАНТА» від 14.11.2023 року за № 09-02/17.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (страховим лімітом).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Такий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 207/3222/16-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 645/6088/18.

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно частин 1, 2 статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ 21053», державний номер НОМЕР_3 , була застрахована в НАСК «Оранта», а ліміт за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320 000 гривень.

Позов до ОСОБА_2 поданий в межах ліміту відповідальності страховика, отже звернення із вказаними вимогами до відповідача ОСОБА_2 є передчасним.Позивач ОСОБА_1 з позовними вимогами до ПАТ НАСК«Оранта» не зверталась.

Отже у справі в якості відповідача не залучено ПАТ НАСК «Оранта», а висновок про доведеність чи недоведеність позову, підставність чи безпідставність позовних вимог має бути зроблений за участі у справі належного відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 9 вересня 2020 року у справі №466/2931/15-ц.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно пункту 35.1. статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При недотримання строків, передбачених пунктом 35.1. статті 35, пунктом 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», але добросовісній поведінці потерпілої особи, доведеності, що строки пропущені через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати відшкодування шкоди, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Суд також враховує те, що позивачем не пропущено трьохрічний строк, встановлений підпунктом 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із положеннями частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Особа, вважаючи страхове відшкодування моральної шкоди недостатнім для відшкодування моральної шкоди, має право на відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром завданої моральної шкоди і страховою виплатою, належною йому до виплати від страховика.

Враховуючи обов`язок страховика з виплати страхового відшкодування, зокрема з відшкодування моральної шкоди, ліміт відповідальності страховика в межах відшкодування моральної шкоди, з метою встановлення обсягу відповідальності страховика та страхувальника за завдану відповідачем моральну шкоду, суд вважає, що до участі у справі з розгляду даної вимоги позивачу слід було залучити НАСК «Оранта» в якості співвідповідача.

Оскільки позовні вимоги пред`явлено не до всіх належних відповідачів (не пред`явлено до страховика), то суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості такої позовної вимоги, визначати розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та здійснювати її розподіл між страховиком (у межах страхових сум) і винуватцем ДТП. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 та Верховний Суд виклав у постановах від 27 липня 2021 року у справі № 431/1397/20, від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19, від 10 грудня 2019 року у справі 199/6524/18, від 3 серпня 2023 року у справі № 759/1587/21,від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19.

Отже, за змістом вказаних норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Оцінка аргументів сторін, доказів:

Враховуючи вищевикладене, оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як власника керованого ним автомобіля на момент ДТП була застрахована, позивач із заявою про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) до ПАТ «НАСК» Оранта» не зверталась, а також і клопотань до суду про залучення до участі у справі особи як співвідповідача до суду не подавала, що є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 43, 44, 76-83, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 18 червня 2024 р.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не надано, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Янчук