Справа № 645/288/24
Провадження № 2/645/796/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 , представник відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що позивач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 , який розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.05.2018 року. Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Позивач зазначає, що син постійно мешкає з нею та знаходиться на утриманні позивача. В добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина відмовляється. Офіційне місце роботи відповідача позивачеві не відоме, але враховуючи те, що він не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість без погіршення свого матеріального стану утримувати дитину. Домовленості щодо матеріального забезпечення дитини сторони не дійшли. На підставі цього, позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів на утримання дитини в судовому порядку. З урахуванням уточнених позовних вимог від 23.05.2024 року, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 5412,58 грн. щомісячно, починаючи з 17.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, за попередній період з 07.05.2018 по 17.01.2024 року у розмірі 308736,50 грн.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

09.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Кісілевич О.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача частково заперечує щодо задоволення позовних вимог, в обгрунтування чого зазначив, що позивач вказує на те, що син проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її повному утриманні, проте не надає жодних належних та допустимих доказів обґрунтованості заявлених позовних вимог. Відтак, квартира, в котрій проживає позивач разом з сином відповідача, належить відповідачу на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у Харківській області від 10.08.2013 року за реєстровим номером 1452 (копія договору додається). Дана квартира зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 7797922 від 10.08.2013 року. Відповідач повністю сплачує за утримання даної квартири та всі комунальні послуги в повному обсязі, що підтверджується квитанціями про оплату. Отже, відповідач оплачує платежі за електроенергію, водопостачання, газ, теплоенергію по квартирі, де проживає не тільки його син, а й колишня дружина. Тим самим, створюючи всі умови власному сину щодо зручного проживання та можливості навчатися. Ствердження позивача про те, що відповідач не утримує свого сина, не надає кошти для придбання всього необхідного та не цікавиться інтересами сина це обман і наклеп, щоб виставити відповідача перед судом в поганому світлі. Окрім повного забезпечення в побуті всім необхідним свого сина, відповідач допомагає матеріально шляхом надсилання коштів на картковий рахунок сина, що підтверджується квитанціями за період: 21.10.2023-1000 грн.; 06.09.2023 1000 грн.; 23.09.2023 400 грн.; 23.07.2023 500 грн.; 03.06.2023 4000 грн; 31.05.2023 - 00грн; 3.04.2023 - 500грн; 04.04.2023 500 грн; 06.03.2023 500 грн.; 31.01.2023 1000 грн.; 02.12.2022 - 100 грн.; 24.12.2022 500 грн.; 25.11.2022 500 грн.; 26.10.2022 500 грн.; 11.09.2022 500 грн.; 25.09.2022 500 грн; 03.06.2022 1000 грн.; 03.06.2022 700 грн.; 01.05.2022 500 грн.; 30.05.2022 635 грн.; 07.02.2022-200 грн.; 24.07.2022 - 500 грн.;12.02.2022 300 грн. Таким чином, доводи позивача в частині обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на припущенні в порушення вимог частини 6 статті 81 ЦПК України. Наразі, відповідач тимчасово проживає в Німеччині разом з матір`ю. Мати Відповідача ОСОБА_7 має обмеження в пересуванні, а тому потребує допомоги та догляду від свого сина. В неї 2 група інвалідності відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №692457 від 29.01.2014 року. Родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження Відповідача серії НОМЕР_1 від 04 вересня 1982 року. В свідоцтві Відповідач записаний як ОСОБА_8 (після шлюбу прізвище ОСОБА_9 ). Мати відповідача з чоловіком (батьком Відповідача) розірвали шлюб відповідно до Свідоцтва про заключення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04 лютого 1978 року та Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 18 вересня 2001 року. У відповідача на утриманні знаходиться непрацездатна матір, оскільки вона не може самостійно пересуватися, а також в силу віку та стану здоров`я потребує багато ліків, тому - основну частину пенсії витрачають на ліки. Тому частина доходу відповідача відходить на забезпечення належних умов проживання матері, яка утримувала відповідача в свій час. На сьогоднішній день відповідач не має постійної роботи та доходів, враховуючи склад сім`ї відповідача дохід повністю витрачається на щоденні потреби, враховуючи комунальні платежі за квартиру, де проживає син і позивач, та допомогу матері, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, і при цьому всьому відповідач постійно надсилає кошти сину. Окрім того, наголошують, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина і ніколи від цього не відмовлявся, оскільки це його дитина і він зобов`язаний його утримувати. І, враховуючи розмір доходу відповідача, він має змогу сплачувати саме 1/6 частину від свого заробітку, навіть, якщо це змусить його зменшити певні найнеобхідніші витрати.

23.05.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що є суттєвим те, що з початку збройної агресії і до теперішнього часу позивач разом з неповнолітньою дитиною проживають у місті Харкові. Так, місто Харків та Харківська область є територією на якій ведуться бойові дії, тож головною метою мешканців міста є дбати про власну безпеку та безпеку рідних, оточуючих. До того ж, позивач виховує дитину самостійно; та вимушена продовжувати працювати незважаючи на наявні складнощі задля матеріального забезпечення родини. До відзиву на позовну заяву адвокатом Кісілевичем О.М. було додано ордер серії АА № 1423274 на надання правничої допомоги ОСОБА_4 , проте, як вбачається із вищезазначеного, даний ордер не підтверджує повноваження адвоката Кісілевича О.М., як представника відповідача у судовій справі № 645/288/24, оскільки адвокатом не надано договору про надання правової допомоги, на підставі якого виписано ордер. Таким чином, адвокат Кісілевич О.М. не мав права підписувати відповідь на відзив та додані до, неї матеріали. Хибним є твердження представника відповідача наче про «усвідомлення обов`язку сплачувати аліменти Відповідачем», адже відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») обов`язку, утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявляється у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина, а саме: на здобуття освіти, придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, дозвілля дитини тощо. Син повністю знаходиться на утриманні позивача. Після припинення сімейних відносин відповідач не виконує свій батьківській обов`язок по утриманню дитини та не сплачує аліменти. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, витрачає гроші на власні потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Також у зв`язку з тим, що в країні стрімко та непропорційно зросли ціни на продукти харчування, сплату, комунальних послуг та інших необхідних речей для дитини - одяг, взуття, шкільні приналежності, гігієнічні засоби тощо, матеріальне становище позивача погіршилося, що вплинуло і на матеріальне становище дитини. Для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум з «01» січня 2024 року складає 3 196,00 гри. Проте вказана сума є лише тим мінімальним розміром, який є необхідним для нормального існування дитини, а розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. До того ж, одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, відповідно до ст. 185 СК України. Так, неминучими є і витрати на транспортні послуги, купівлю канцтоварів, навчальних посібників, художніх книг, розвиваючих матеріалів для навчання, інвентарю для хобі та інших супутніх товарів, періодичні огляди у лікарів, (лікування нескладних захворювань; дані витрати мають постійний характер та їх розмір на місяць складає додатково щонайменше 6 000 грн. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, має у власності нерухоме майно, інших дітей на утриманні немає, до того ж отримує щомісячну фінансову допомогу від Уряду Німеччини у розмірі 502 євро, а також право на безкоштовне житло, безкоштовні медичні послуги, продукти тощо, а відтак має об`єктивні можливості для забезпечення свого сина. Таким чином, що сплата аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн. є законною та необтяжливою для відповідача з урахуванням його поточного матеріального стану та враховуючи фактичний значний розмір витрат на виховання дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив суду, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із позивачем адресою АДРЕСА_1 . Дитина має задовільний стан здоров`я, навчається, витрати позивача на утримання дитини на місяць складають приблизно 6000-7000 грн. на місяць, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, розваги та інше. Відповідач після розірвання шлюбу, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач перебуває у Німеччини, має офіційний статус, отримує виплати, працездатний та має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Щодо стягнення аліментів за минулий період, зазначив, що позивач неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з питанням сплати аліментів, письмово не зверталась, але відповідач не допомагав матеріально, іноді не регулярно присилав 500-700 гривень на місяць. Позивач не зверталась до суду із заявою про стягнення аліментів, так як очікувала, що відповідач буде сплачувати добровільно.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог частково заперечував, пояснив суду, що відповідач добровільно надав матеріальну допомогу синові до грудня 2023 року, в грудні 2023 року виїхав Німеччину, припинив допомагати тільки з 2024 року, так як не має доходу, тому позивач і звернулась до суду із заявою. Крім того, позивач з дитиною мешкають в квартирі, яка належить відповідачеві, він повністю сплачує всі комунальні послуги. Відповідач перебуває у Німеччини, на його утриманні перебуває матір, яка є інвалідом ІІ групи та потребує стороннього нагляду. Матеріальну допомогу, яку отримує відповідач у Німеччині він витрачає на ліки та харчування для себе та матері, у Німеччині він не працює, має підробіток приблизно 100 євро на місяць. Зазначив, що за станом здоров`я відповідач здоров, інших дітей не має. Просив суд про призначення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1590 гривень.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (а.с.4).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.05.2018 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. (а.с.7-9)

Дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.5-6). Зазначена квартира належить відповідачу ОСОБА_4 , що підтверджується договором Дарування від 10.08.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Пейчевою В.В.

Неповнолітній не має доходів, які забезпечують його потреби, його стан здоров`я задовільний.

З пояснень представника відповідача та матеріалів справи встановлено, що відповідач має матір похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК серії 10ААБ №692457 від 29.01.2014 року. Відповідач перебуває разом із матір`ю у Німеччині, відповідач має задовільний стан здоров`я, відомостей про працевлаштування та отримання доходу відповідачем з 2024 року, матеріали справи не містять. Позивач разом із сином проживають в квартирі, яка належить відповідачеві, за комунальні послуги сплачує відповідач, що не оспорював в судовому засіданні представник позивача. Крім того, відповідач перераховує кошти на картковий рахунок свого сина, на підтвердження чого надано копії платіжних інструкції (а.с.80-135)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76,77,78,81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 180-183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, матеріальних потреб дитини, відсутності у суду доказів про розмір доходу відповідача, обов`язку другого з батьків також утримувати дитину, стану здоров`я платника аліментів, який є чоловіком працездатного віку, а відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні, стан здоров"я дитини, як повідомив представник позивача дитина здорова, відсутність підтвердження витрат на утримання дитини в розмірі 6000-7000 гривень на місяць, відомості про доходи ні позивач ні відповідач не надав, також матеріали справи не містять підтвердження утримання відповідачем непрацездатної матері, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог та вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у розмірі 2500 гривень, щомісяця.

Аліменти стягуються судом з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, згідно вимог ст.191 СК України, та їх розмір підлягає індексації (ст.184 СК України).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період з 07.05.2018 по 17.01.2024 року у розмірі 308736,50 грн., то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 191 СК України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Будь-яких доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду надано не було, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити.

Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України , ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 гривень, щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.06.2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч