Березівський районний суд Одеської області
18.06.2024
Справа № 494/848/24
Провадження № 2/494/372/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 08 вересня 2020 року між нею та ОСОБА_3 . Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою. Так як сімейне життя не склалось, то ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу та видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання доньки.

Відповідач в теперішній час працює за контрактом (моряк), має морську освіту. Матеріальну допомогу дитині надає нерегулярно, так як вважає, що він не являється її батьком. Останній раз надав кошти на її утримання в сумі 500 доларів США влітку 2023 року.

На даний час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, будь-яких доходів, крім соціальних виплат, у розмірі 860 грн. не має. Свого житла не має, являється сиротою і допомогти їй нікому. ОСОБА_1 проживає в квартирі сестри, так як власного житла не має, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, працювати не має можливості, так як доглядає малолітню дитину.

ОСОБА_3 є здоровим та працездатним, працює моряком, регулярно отримує немалу заробітну плату, на праві власності має земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку. За даних обставин, позивачка вважає, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. У зв`язку з цими обставинами, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме: до 28.02.2026 року.

Ухвалою суду від 15.05.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 06.06.2024 року о 13:30 год.

03.06.2024 року представник відповідача адвокат Гаврилович І.П. подала до суду відзив у якому вказала, що з позовними вимогами ОСОБА_1 не згоден, виходячи з наступного.

На даний час ОСОБА_3 є особою з ІІІ групою інвалідності, не працює, отримує соціальну допомогу у розмірі 2361 грн. щомісячно. 3.05.2024 року Березівським районним судом Одеської області було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Саме з соціальної допомоги відраховуються аліменти на утримання доньки.

Також, відповідач зазначив, що копія диплому про отримання освіти, яку позивачка надала суду як доказ того, що ОСОБА_3 є працездатним та працює за контрактом (моряк) не може бути належним доказом того, що відповідач працевлаштований. ОСОБА_1 не надано доказів того, що відповідач працює, а лише доказ того, що ним отримано освіту, також нею не надано жодного доказу того, що ОСОБА_3 отримує заробітну плату. Той факт, що відповідач має у власності земельну ділянку для будівництва не підтверджує можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки будівництво на земельній ділянці не ведеться, а придбано її було до укладення шлюбу. ОСОБА_1 не надано доказів того, що ОСОБА_3 було передано земельну ділянку в оренду або продано, щоб фактично підтверджувало отримання прибутку.

У добровільному порядку ОСОБА_3 було сплачено середній розмір аліментів на дитину за рік, починаючи з літа 2023 року по літо 2024 року. Відповідач не відмовляється надавати додаткову допомогу позивачці, але тоді, як у нього буде така можливість. На даний час ОСОБА_3 свого житла не має, проживає разом з матір`ю, його фінансовий стан не дає йому змоги виплачувати аліменти на утримання дружини. На підставі викладеного, просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Позивачка у судове засідання з`явилася, на позовних вимогах наполягала та просила такі задовольнити. З приводу заявлених вимог пояснила, що у теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, так як здійснює догляд за донькою. Відповідач надає матеріальну допомогу на дитину нерегулярно, минулого місяця надав 1000 грн. на утримання доньки. У переписці повідомив, що не буде допомагати їй та дочці. Відповідач є здоровим та працездатним, тому має можливість надавати матеріальну допомогу.

Представник відповідача у судове засідання з`явилася, проти позовних вимог заперечувала та пояснила, ОСОБА_3 являється інвалідом третьої групи, не працює, перебуває за кордоном з 2022 року, приїздить періодично до України, проживає разом з матір`ю, допомагає їй матеріально, так як батько у квітні 2023 року помер, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 4000 грн.

Перед судовим засіданням 18.06.2024 року до суду поступило клопотання представника позивачки ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи для ознайомлення з такою та необхідністю збору додаткових доказів, однак судом відмовлено у задоволенні клопотання представника, так як справа перебуває у провадженні суду з 03.05.2024 року і позивач мала можливість укласти угоду про правову допомогу і раніше, однак таким правом не скористалась. Окрім того, докази могли бути подані представником перед початком судового розгляду справи, однак такий вже розпочався в судовому засіданні 06.06.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, оцінивши і проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

08 вересня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №69. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ». Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської міської ради ОТГ.

У провадженні Березівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Станом на теперішній час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, свого житла не має, у зв`язку з чим разом з дочкою проживає в квартирі сестри. ОСОБА_1 являється сиротою, знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Відповідач ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, має обмежену працездатність, отримує пенсію у зв`язку із захворюванням, На праві власності має земельну ділянку площею 0,0800 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до статті 84 СК України право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України).

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачкою), дитина не досягла трьох років, тому позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини коштів до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є інвалідом третьої групи, на праві власності має земельну ділянку, що об`єктивно підтверджується наданими суду доказами, на даний час перебуває за кордоном з 2022 року, за повідомленням його представника, періодично приїздить до України, тобто має фінансову можливість проживати за кордоном та перетинати такий, що свідчить про його спроможність працювати та матеріально задовольняти свої потреби, позивачка у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, не має змоги працювати і утримувати себе, власного житла не має, проживає тимчасово у сестри. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним та має фінансову можливість утримувати дружину ОСОБА_1 .

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. від сплати якого позивачка при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 84, 85, 91, 180, 181, 182,184, 191 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 10.05.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУ ДМС України в Одеській області) 14.09.2020 року, РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 03.05.2024 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 10.05.2007 року, РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Панчишин А.Ю.