БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

«06» серпня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судового засідання Бас Я.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про передачу за підсудністю цивільної справи № 755/10290/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває дана цивільна справа.

06 серпня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 направив до суду клопотання про передачу даної справи за підсудністю до Козелецького районного суду Чернігівської області. Клопотання мотивовано тим, що 25 липня 2024 року адвокатом позивача отримано відповідь Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області щодо місця проживання відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_3 дійсно проживає на території Деснянської селищної ради у АДРЕСА_1 , без реєстрації.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду неповідомлені. Неявка відповідача не перешкоджає вирішенню клопотання про передачу справи за підсудністю.

Вислухавши позицію представника позивача, перевіривши клопотання та його доводи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року ОСОБА_1 з урахуванням положень частини першої статті 27 ЦПК України звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з даним позовом, зазначивши при цьому місце проживання відповідача

ОСОБА_3 АДРЕСА_2 .

У порядку статті 187 ЦПК України судом направлено запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 .

З довідки про реєстрацію місця проживання від 30 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року дану цивільну справу передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва за підсудністю, враховуючи зареєстроване місце проживання відповідача у справі.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року дану справу з урахуванням частини першої статті 27 ЦПК України передано за підсудністю на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвала мотивована тим, що

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2023 року дану справу прийнято до провадження суддею Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинським В.С. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2023 року дану справу прийнято до розгляду у загальному провадженні та призначено підготовче судове засідання (суддя Василишин В.О.).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У ході розгляду справи з`ясовано, що ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , не є відповідачем у справі.

Відповідачем у справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З метою з`ясування місце проживання відповідача ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом направлено запити до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у Київській області, Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.

З інформації отриманої з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернігівській області від 25 червня 2024 року вбачається, що

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою по Чернігівській області не значиться.

Згідно з відповіддю Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від

26 червня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована не була, станом на

25 червня 2024 року в Реєстрі територіальної громади міста Києва не значиться.

З інформації, отриманої з Калитянської селищної ради від 05 липня 2024 року вбачається, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території Калитянської селищної територіальної громади не зареєстроване.

Відповідно до інформації, отриманої з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у Київській області від 05 липня 2024 року,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , знята з реєстрації 10 січня 2023 року.

Відповідно до довідки № 88 від 09 березня 2023 року, виданої Виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області ОСОБА_3 дійсно постійно проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 .

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з частиною десятою статті 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Для застосування вказаних норм закону необхідно вказати місцезнаходження майна відповідача чи останнє відоме зареєстроване його місце проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, що діяла на час звернення з позовом у цій справі) вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Порядок реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів, на момент звернення ОСОБА_1 до суду з позовом встановлювалися Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (далі - Правила).

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил).

В абзаці 1 пункту 9 Правил встановлено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В пункті 18 Правил наведений перелік документів, які подає особа або її представник для реєстрації місця проживання. Зокрема, документами, що підтверджують право на проживання в житлі, можуть бути: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Зняття з реєстрації місяця проживання передбачено пунктом 26 Правил, яким, крім іншого, визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, й інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів) (абзац 8 пункту 26 Правил).

Аналогічні положення визначені і Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року

№ 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27, частини дев`ятої та десятої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи (останнього відомого зареєстрованого місце проживання) - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_4 . На час передачі даної справи за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області Печерським районним судом міста Києва Прокопець Т.М. значилася зареєстрованою за вищевказаною адресою, знята з реєстрації лише 10 січня 2023 року. Іншого місця реєстрації відповідача ОСОБА_3 не встановлено. Фактичне місце проживання відповідача у селі Рудня Чернігівського району Чернігівської області правового значення не має та не впливає на підсудність даної справи.

Крім того, суд зазначає, що дана справа передавалася за підсудністю двічі, спочатку до Печерського районного суду міста Києва, у подальшому до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до частини першої статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

У постанові Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 642/3064/18 зазначено, що недопустимість спору про підсудність означає, що суд, якому передана справа, не має права відмовити у прийнятті надісланої до нього справи з дотриманням правил про підсудність.

Отже, спір між судами не допускається в разі направлення цивільної справи з одного суду до іншого при дотриманні правил підсудності.

Дана цивільна справа направлена до Броварського міськрайонного суду Київської області з дотримання правил підсудності. Правові підстави з огляду на викладені обставини для передачі даної справи на розгляд до Козелецького районного суду Чернігівської області відсутні, як і підстави для повернення справи до Печерського районного суду міста Києва як помилково направленої.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 27, 28, 32, 260, 353 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин