СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 602/734/24

пр. № 2/759/6148/24

12 грудня 2024 рокусуддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши у спрощенному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про відшкодування шкоди,-

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 33 384,34 грн. з яких 28280 грн.- сума нарахованного страхового відшкодування, 4081,34 грн.- пеня, 565 грн.-сума індексу інфляції, 456 грн.- три проценти річних від суми простроченої заборгованості, що заподіяні їй дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП), а також сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та витрати пов"язані з правничою допомогою в розмірі 5000 грн. В обґрунтування вимог, посилалася на те, що 07 грудня 2023 о 13 годині 00 хвилини в м. Ланівці по вул. Незалежності Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, рухаючись заднім ходом, виїжджаючи на головну дорогу, допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення, автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_3 по інерції відкинуло у автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення всі автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальні збитки.

На місце пригоди було викликано працівників ВП №1м. Ланівці Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області, якими проводилось оформлення адміністративних матеріалів даної ДТП.?

Так, на місці пригоди працівники поліції склали схему місця ДТП, у якій зазначено три учасника даної ДТП, а саме: FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_5 , DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , NISSAN QASHQAI р.н. НОМЕР_6 .

Окрім цього, на місці пригоди здійснювалось фотографування ДТП.

Таким чином в матеріалах адміністративної справи про притягнення водія ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності зазначено про три учасника ДТП, транспортним засобам яких завдано матеріальної шкоди. Окрім цього, наявні пояснення учасників ДТП, у яких також відмічається про ДТП за участю 3-х автомобілів.

На місці пригоди, власник автомобіля «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_1 , повідомила про страховий випадок страхову компанію у якій зареєстрована її цивільно-правова відповідальність, а саме AT СГ «TAC», інші учасники теж повідомили про настання страхового випадку.

20.12.2023 року спеціалістом відділу врегулювання ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» складено акт огляду транспортного засобу «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 в якому зазначено перелік пошкоджень. Згідно даного Акту відділом регулювання ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» визначено суму страхового відшкодування в розмірі - 28 280 гривень. В подальшому даний Акт огляду транспортного засобу був переданий працівникам AT СГ «TAC», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована саме у AT СГ «TAC».

26 березня 2024 р. суддею Лановецького районного суду Тернопільської області розглянуто матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП. За результатами розгляду, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із смертю особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , . була застрахована у ПАТ «Страхова група «TAC» відповідно до полісу АТ4512005 (діючий на 07.12.2023) - Транспортний засіб Державний номер НОМЕР_7 VIN-код НОМЕР_8 Тип В2: легковий автомобіль від 1601 до 2000 куб. см. Марка та модель FORD Tourneo Connect.

Так, 19.12.2023 року позивачка звернулась із письмовою заявою про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП до ПАТ «Страхова група «TAC» на що отримала письмову відмову. Зі змісту відмови випливає, що згідно постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.03.2024 року учасниками дорожньо- транспортної пригоди є транспортний засіб FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_5 та DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не був учасником ДТП 07.12.2023 року. Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , за шкоду заподіну автомобілю «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не настала, через відсутність страхового випадку за ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Як зазначено у відмові відповідно до ст..32.1 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Таким чином, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.10.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 39).

06.11.2024 відповідач надіслав до суду відзив, згідно якого просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що що згідно постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.03.2024 року учасниками дорожньо- транспортної пригоди є транспортний засіб FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_5 та DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не був учасником ДТП 07.12.2023 року. Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , за шкоду заподіну автомобілю «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не настала, через відсутність страхового випадку за ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 грудня 2023 о 13 годині 00 хвилини в м. Ланівці по вул. Незалежності Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, рухаючись заднім ходом, виїжджаючи на головну дорогу, допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення, автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_3 по інерції відкинуло у автомобіль марки «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок зіткнення всі автомобілі отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальні збитки.

Судом встановлено, що на місці пригоди працівники поліції склали схему місця ДТП, у якій зазначено три учасника даної ДТП, а саме: FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_5 , DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 ,NISSAN QASHQAI р.н. НОМЕР_6 .

Таким чином в матеріалах адміністративної справи про притягнення водія ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності зазначено про три учасника ДТП, транспортним засобам яких завдано матеріальної шкоди. Окрім цього, наявні пояснення учасників ДТП, у яких також відмічається про ДТП за участю 3-х автомобілів.

Судом встановлено, що на місці пригоди, власник автомобіля «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_1 , повідомила про страховий випадок страхову компанію у якій зареєстрована її цивільно-правова відповідальність, а саме AT СГ «TAC», інші учасники теж повідомили про настання страхового випадку.

Судом встановлено, що 20.12.2023 року спеціалістом відділу врегулювання ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» складено акт огляду транспортного засобу «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 в якому зазначено перелік пошкоджень. Згідно даного Акту відділом регулювання ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа» визначено суму страхового відшкодування в розмірі - 28 280 гривень. В подальшому даний Акт огляду транспортного засобу був переданий працівникам AT СГ «TAC», оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована саме у AT СГ «TAC».

Судом встановлено, що 26 березня 2024 р. суддею Лановецького районного суду Тернопільської області розглянуто матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП. За результатами розгляду, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрито у зв`язку із смертю особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , була застрахована у ПАТ «Страхова група «TAC» відповідно до полісу АТ4512005 (діючий на 07.12.2023) - Транспортний засіб Державний номер НОМЕР_7 VIN-код НОМЕР_8 Тип В2: легковий автомобіль від 1601 до 2000 куб. см. Марка та модель FORD Tourneo Connect.

Судом встановлено, що 19.12.2023 року позивачка звернулась із письмовою заявою про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП до ПАТ «Страхова група «TAC» на що отримала письмову відмову. Зі змісту відмови випливає, що згідно постанови Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.03.2024 року учасниками дорожньо- транспортної пригоди є транспортний засіб FORD TOURNEO CONNECT д.н.з. НОМЕР_5 та DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не був учасником ДТП 07.12.2023 року. Таким чином цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , за шкоду заподіну автомобілю «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 не настала, через відсутність страхового випадку за ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Як зазначено у відмові відповідно до ст..32.1 Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин першої, другої п`ятої статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відшкодування завданої потерпілому шкоди можливе не тільки особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до статті 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 та п.22.2. статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липкл 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону, позивачка 19.12.2023 року подала страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону зокрема передбачено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його ; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 204/3783/16-ц (провадження № 61-1141св18).

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 Цивільного кодексу України, пункт 1 частини другої статті 1167 Цивільного кодексу України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено Цивільним кодексом України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювана шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 Цивільного кодексу України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно- правова презумпція заподіювана шкоди.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/243 8/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювана. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавана шкоди у передбаченому Законом порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавана шкоди не є предметом розгляду в адміністративному провадженні про притягнення до відповідальності за ст..124 КУпАП. Тому відсутність судового рішення чи не зазначення автомобіля «NISSAN QASHQAI» р.н. НОМЕР_4 як учасника ДТП під час розгляду адімінстративної справи про притягення до адміністративної відповідальності не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

Крім того, наведеним вище пунктом 36.2 статті 36 Закону визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо дорожньо-транспортна розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Враховуючи зазначене вище, суд, вважає, що ПАТ «Страхова група «TAC» неправомірно відмовила позивачці у виплаті страхового відшкодування заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Щодо стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбаченого, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 Цивільного кодексу України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Згідно із статтею 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За частиною першою статті 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню наступні суми: пеня -4 081 грн 34 коп., інфляційні витрати - 565 грн., три відсотки річних - 458 грн.

Судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1211,20грн.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00грн., суд вважає, що вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки до суду не надано жодного доказу на здійснення позивачем таких витрат, крім того, зміст дій, які визначаються як надання правової допомоги зазначений в ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах». Зазначеною нормою права такі витрати як складання правових документів та запитів не є витратами на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" про відшкодування шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «TAC» (код ЄДРПОУ - 30115243) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) страхове відшкодування у розмірі 33 384 гривні 34 копійки, ( з яких 28 280 грн - сума нарахованого страхового відшкодування (сума боргу), 4081 грн 34 копійки - пеня, 565 гривень - сума індексу інфляції, 458 гривень - 3% річних від суми простроченої заборгованості).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «TAC» (код ЄДРПОУ - 30115243) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

В частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум