Справа № 466/2804/24
УХВАЛА

14 червня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 13.03.2024 року через свого представника звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :07:004:0163, площею 0,075 га, набутої на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2014 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передано за підсудністю на розгляд Залізничному районному суду м.Львова.

10.06.2024 року справа надійшла до Залізничного районного суду м.Львова та 11.06.2024 року згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду до провадження судді Колодяжного С.Ю.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що справа підлягає передачі на розгляд до Шевченківського районного суду м.Львова за правилами виключної підсудності, виходячи з такого.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності.

Відповідно до положень ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред?явлені одночасно щодо декількох об?єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об?єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 року позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передано за підсудністю на розгляд Залізничному районному суду м.Львова, з мотивів того, що предметом спору є поділ майна подружжя, відтак підлягає розгляду за правилами виключної підсудності.

Проте, у вказаній ухвалі помилково зазначено, що земельна ділянка, кадастровий номер: :07:004:0163, площею 0,075 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Залізничного району м.Львова.

Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2014 року та витягу №31751163 від 26.12.2014 року, долучених до позовної заяви, земельна ділянка, кадастровий номер: :07:004:0163, площею 0,075 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, з відповіді №643201 від 14.06.2024 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер: :07:004:0163, площею 0,075 га, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в Шевченківському районі м.Львова.

Отже, підстав для розгляду цієї справи Залізничним районним судом міста Львова не встановлено.

Таким чином, відповідно до ст.30 ЦПК України дана справа не підсудна Залізничному районному суду м.Львова, оскільки справа має розглядатися за правилами виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна, яке територіально знаходиться у Шевченківському районі м.Львова.

Взявши до уваги те, що спори між судами про підсудність не допускаються, та одночасно враховуючи, що розгляд даної заяви призведе до грубого порушення норм чинного законодавства, суддя дійшов висновку щодо передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду м.Львова, який в світлі вимог ЄСПЛ є «судом, встановлений законом» у даній конкретній справі.

Керуючись ст.31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

постановив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передати на розгляд Шевченківському районному суду м.Львова (м.Львів, вул.Січових Стрільців, 12).

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для відома.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний