Провадження №2/333/1770/24
11 червня 2024 року м.Запоріжжя
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів призначених за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у цивільній справі 2-3484/09.
В обґрунтування позову зазначено, що з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 17.10.2014 року позивач уклав новий шлюб. Від даного шлюбу в позивача народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна теща ОСОБА_5 яка є пенсіонеркою та інвалідом. Сім`я позивача складається з нього, його дружини, спільної дитини, тещі (матері дружини) та повнолітньої доньки дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час проживають у м.Львові та мають статус ВПО. Зазначені обставини на думку позивача є зміни які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів з частини на 1/6 частину всіх доходів.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Через канцелярію суду від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, наполягали на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
У судові засідання, призначенні на 28.02.2024 року, 25.03.2024 року, 16.05.2024 року та 11.06.2024 року відповідач, будучи належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду справи, не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки. Відзиву з приводу поданої позовної заяви від відповідачки або інших клопотань до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, доходить наступних висновків.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
З виконавчого листа по справі 2-3484/09 встановлено, Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 27 серпня 2009 року по цивільній справі 2-3484/09 зменшено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07 травня 2009 року по 29 серпня 2025 року (а.с.30).
Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданого 17 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області від 17.10.2014 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , про що складено відповідний актовий запис №1069. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.23).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 15 вересня 2023 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 11 серпня 2005 року Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_10 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24).
Згідно з договором оренди квартири від 24.08.2023 року укладеного між орендодавцем ОСОБА_11 та орендарем ОСОБА_1 , сторони погодили передачу у тимчасове користування трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши орендну плату у розмірі 12 000 гривень (а.с.33-35).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів 21.12.2023 року, за такого суд виходить з наступного розрахунку.
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік»: установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.
Таким чином мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 становить для дітей віком від 6 до 18 років - 1416,50 гривень.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та наявні обставини, які вказують на погіршення фінансового становища платника аліментів, вимушений переїзд з постійного місця проживання, найм в оренду житла.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Верховний Суд України в постанові від 05лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд встановив, що змінився сімейний стан платника аліментів ОСОБА_1 , який створив нову родину та має на утриманні малолітню дитину, вимушено змінив своє звичне місце проживання, здійснює оплату за найм житла, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Щодо інших підстав, на які посилається позивач, а саме перебування на утриманні тещі ОСОБА_5 та дочки дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 , суд вбачає за необхідне зазначає про таке.
Щодо повнолітньої дочки дружини позивача ОСОБА_6 матеріали справи містять лише студентський квиток, який без інших доказів, не доводить, що особа фактично продовжує навчання на час слухання справи. Крім того, матеріали справи не містять відомостей проживання даної особи за місцем мешкання ОСОБА_1 та перебування на його утриманні.
Також суд враховує, що згідно довідки про грошове забезпечення та інші доходи №395/фс за період з 01 травня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виданої ОСОБА_1 за місцем роботи ВЧ НОМЕР_3 , грошове забезпечення складає 211 631,66 гривню. Також ОСОБА_1 (позивач), його дружина ОСОБА_9 та їхній син ОСОБА_4 є особами які мають статус ВПО та мають право на отримання відповідних виплат від Держави у розмірі 2000 гривень на дорослого та 3000 гривень на дитину, що з урахуванням складу сім`ї позивача щомісячно складає 7000 гривень. Крім цього, за позовом позивача рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 серпня 2009 року вже було зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07 травня 2009 року по 29 серпня 2025 року.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , до 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дитини, критеріям виваженості, розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 137, 141, 263- 265, 280- 284, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у справі №2-3484/09 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , до 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 11.06.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков