Справа № 650/1144/23
провадження № 2/650/840/24
УХВАЛА

щодо вирішення питання про прийняття заяви про зміну предмета позову

30 квітня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сікори О.О.,

за участю секретаря Завістовської Л.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Олександрівка заяву представника ОСОБА_1 про зменшення/збільшення розміру позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначена цивільна справа.

11 квітня 2024 року на судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив про необхідність вирішення питання щодо меж судового розгляду з огляду на наявну в матеріалах справи заяву представника позивача ОСОБА_1 про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим, суд з урахуванням позицій представників сторін, за для забезпечення вимог цивільного процесуального закону, судове засідання відклав на 16 квітня 2024 року, коли судове засідання не відбулось з причини зайнятості судді в іншій справі, яка підлягала негайному вирішенню. Судове засідання було відкладено на 29 квітня 2024 року.

Необхідність відкладення першого судового засідання, після скасування заочного рішення, була обумовлена і тим, що канцелярією суду було заведено нову обліково-статистичну картку на справу, що було обумовлене скасуванням заочного рішення, про що сторони не були обізнані, а отже подавали документи у провадженні № 2/650/445/23, а не у провадженні № 2/650/840/24.

На даному судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявив про безпідставність ухвалення заочного рішення в межах змінених позовних вимог, оскільки питання прийняття судом нових позовних вимог у процесуальному порядку не було вирішене та для їх прийняття у суду не було підстав, так як фактично представник позивача такою заявою змінив одночасно і підставу позову і його предмет. Крім того, нові позовні вимоги не можуть вважатись збільшенням первісно заявлених позовних вимог, адже їх первісна редакція передбачала вид стягнення аліментів в частині, а наступна їх редакція вже була виражена в твердій грошовій сумі.

Також представник відповідача вказав на недотримання представником позивача вимог закону щодо надання доказів надсилання вказаної заяви відповідачу або його представнику. Відповідна квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС в матеріалах справи була відсутня.

Представник позивача ОСОБА_1 на судовому засіданні свою заяву підтримав та ствердив, що її поданням він не змінив предмет чи підставу позову, а він лише збільшив розмір позовних вимог, про що свідчить те, що він так само просить стягнути аліменти, але в іншій формі. Сама заява відображена в Електронному кабінеті Користувача ЄСІТС, а отже представник відповідача її отримав, ще до початку розгляду справи по суті. Оскільки судова справа після скасування раніше ухваленого в ній заочного рішення суду починається спочатку він повторно направив вказану заяву, що не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального закону. Просить суд її прийняти.

Дослідивши подану представником позивача заяву, матеріали цивільної справи, а також вислухавши пояснення і доводи представників, суд дійшов таких висновків.

У позовній заяві, яка надійшла на адресу суду 01 вересня 2023 року за підписом позивачки ОСОБА_3 остання висунула такі вимоги:

стягнути з ОСОБА_4 , 1983 року народження, на користь ОСОБА_3 , 1987 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2014 року народження та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 січня 2022 року і до повноліття дітей.

11 вересня 2023 року суд своєю ухвалою відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначив перше судове засідання на 02 жовтня 2023 року, яке не відбулось у зв`язку з неявкою сторін, у зв`язку з чим його було відкладене на 19 жовтня 2023 року, яке також було відкладене у зв`язку з неявкою сторін та у зв`язку з надходженням від представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 клопотання про його відкладення з метою надання можливості ознайомитися із матеріалами справи.

Наступне судове засідання у справі було призначене на 31 жовтня 2023 року, яке на підставі клопотань представників сторін судом було вирішено проводити в режимі відеоконференції, що вбачається із постановлення судом відповідних ухвал.

31 жовтня 2023 року до суду надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої представник позивача просить:

стягнути з ОСОБА_4 , 1983 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , 1987 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2014 року народження та доньки ОСОБА_6 , 2017 року народження в розмірі 5000 грн щомісяця на кожну дитину (із щомісячною індексацією в залежності від індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів) з вересня 2023 року та до повноліття кожної з дитини; стягнути з ОСОБА_4 , 1983 року народження, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , 1987 року народження, РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2014 року народження та доньки ОСОБА_6 , 2017 року народження в розмірі 5000 (п`яти тисяч) грн. на кожну дитину щомісяця за період з березня 2022 року по серпень 2023 року включно.

Окремого процесуального документу щодо вирішення питання про прийняття або не прийняття до розгляду нових позовних вимог позивача судом не виносилося.

31 жовтня 2023 року у призначений для розгляду справи час головуючий відкрив судове засідання та оголосив, яка справа розглядатиметься, що вбачається з журналу судового засідання, а отже розгляд справи по суті розпочався. На вказане судове засідання представник відповідача не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 27 листопада 2023 року, яке також було відкладено, але у зв`язку з неякою усіх учасників справи.

21 грудня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 не зміг забезпечити свою участь в режимі відеоконференції, а тому розгляд справи було проведено за участі лише представника позивача ОСОБА_1 , за результатами якого суд ухвалив заочне рішення, яким вирішив стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 5000 щомісяця на кожну дитину, починаючи з 1 вересня 2023 року та до повноліття кожної дитини. В іншій частині позову відмовив.

06 березня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області своєю ухвалою вказане заочне рішення у порядку статті 288 ЦПК України скасував, справу призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 11 квітня 2024 року.

11 квітня 2024 року до суду повторно було надіслано зазначену вище заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог.

Наразі суд має вирішити у яких межах підлягає розгляду подана позивачем позовна заява в порядку перегляду заочного рішення.

Так, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Насамперед, слід визначити правову природу поданої представником відповідача заяви, а саме визначити, чи дійсно поданою заявою він реалізує своє право збільшити позовні вимоги, чи поданою заявою фактично він реалізує своє право змінити предмет або підстави позову, як на цьому наполягає представник відповідача, адже від цього залежить порядок вчинення відповідної процесуальної дії.

Якщо порядок збільшення позовних вимог врегульовано пунктом 2 частини другої статті 29 ЦПК України і передбачає можливість подання такої заяви до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, то порядок зміни предмету або підстави позову передбачає можливість подання такої заяви не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

В свою чергу початком судового засідання є оголошення головуючим судового засідання відкритим, коли і розпочинається розгляд справи по суті, що вбачається з частини другої статті 279 ЦПК України, відповідно до якої встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання, та частини першої і третьої статті 217 ЦПК України, відповідно до яких встановлено, що у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься, а з оголошенням судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, складовими частинами позову є предмет, підстава, зміст.

Концепція ЦПК України полягає, у першу чергу, у підготовці позивачем саме кінцевої редакції позовної заяви, яка подається до суду, і, в такому випадку, суд визначає порядок її розгляду (спрощене без виклику, з викликом, загальне провадження) та враховує при вирішенні питання про такий розгляд ряд чинників (частини третя статті 274 ЦПК України).

Зі змісту позову, а також зі змісту заяви про зменшення/збільшення розміру позовних вимог вбачається, що первісно позивач просила суд стягнути на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку починаючи з 01 січня 2022 року, а в подальшому її представник висунув вимоги про стягнення відповідних аліментів вже в твердій грошовій сумі (5000 грн на кожну дитину щомісячно) та з вересня 2023 року. Крім того, представник позивача заявив ще одну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей також у твердій грошовій сумі (5000 грн на кожну дитину щомісячно), але за минулий період, а саме з березня 2022 року по серпень 2023 року.

Наведені обставини свідчать про те, що фактично позивач в частині стягнення аліментів на утримання дітей змінив предмет позову, оскільки один вид стягнення замінив на інший, кожний з яких є різними за своєю правовою природою та покладають на відповідача, в разі задоволення позову, абсолютно різні обов`язки.

Позовна вимога в частині стягнення аліментів за минулий період фактично є новою вимогою, тобто відбулась зміна предмету позову, якщо виходити із первісно заявлених вимог, але в цьому випадку відбулась зміна (доповнення) і підстав позову, оскільки на її обґрунтування представник позивача вже посилається на обставини, які врегульовані частиною другою статті 191 СК України.

Таким чином, зважаючи на те, що наведеними нормами цивільного процесуального закону не передбачено право позивача після відкриття провадження у справі одночасно змінювати і предмет і підставі позову, що фактично свідчить про пред`явлення нового окремого позову, суд вважає неможливим прийняття до розгляду позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий період в порядку частини другої статті 191 СК України.

Що стосується прийняття до розгляду змінених позовних вимог, то вони так само не можуть бути прийняті судом до розгляду, але з інших підстав.

Як зазначено вище, заяву про зміну предмету позову допускається подавати не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Крім того, при поданні відповідної заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

З матеріалів справи встановлено, що заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла на адресу суду 31 жовтня 2023 року, не було направлено представником позивача до електронного кабінету відповідача та його представника відповідних доказів суду надано не було, а до самої заяви не було додано квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Також, як суд вже зазначав, розгляд справи по суті розпочався 31 жовтня 2023 року, а це означає, що представником позивача не було дотримано і встановленого у частині третій статті 49 ЦПК України строку, що зобов`язує суд залишити заяву про зменшення/збільшення позовних вимог (фактично про зміну підстав позову) без розгляду, з огляду на вимоги статті 126 ЦПК України, відповідно до якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те, що в даному провадженні здійснюється перегляд заочного рішення після його скасування, суд аналізує відповідні обставини саме з урахуванням того, в яких межах суд повинен був розглянути відповідну цивільну справу із самого початку. Тому предметом оцінки суду було питання про початок судового розгляду при первісному розгляді справи.

Разом з тим, намагаючись надати відповіді на усі поставлені учасниками питання суд зазначає, що навіть якщо брати до уваги дату початку розгляду справи по суті вже після скасування заочного судового рішення, то станом на 11 квітня 2024 року представником так само не було дотримано наведених вище вимог закону, оскільки в матеріалах справи містилася заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, яку не пізніше ніж за п`ять днів до вказаного судового засідання не було направлено до електронного кабінету відповідача та його представника, оскільки це було зроблено лише 11 квітня 2024 року, тобто після того як розгляд справи по суті було розпочато.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи недотримання представником позивача встановленого порядку зміни підстав позову та пред`явлення нового позову, суд дійшов висновку про те, що заяву про зменшення/збільшення позовних вимог слід залишити без розгляду, у зв`язку з чим, провадження у справі необхідно продовжити в межах первісно заявлених позивачем позовних вимог.

Вирішуючи вказане питання суд також враховує, що відповідна процесуальна позиція суду жодним чином не порушує права ані позивачки, ані її неповнолітніх дітей, оскільки це не позбавляє її права звернутися до суду із відповідними позовними вимогами у встановленому законом порядку, або з урахуванням стадії судового розгляду, визначитися із подальшим підтриманням первісно заявлених позовних вимог.

Навпаки, така позиція суду відповідає завданням та основним засадам цивільного судочинства та забезпечує рівність процесуальних прав сторін, гарантії щодо чого визначені у частині першій статті 49 ЦПК України.

При вирішенні вказаного питання суд також врахував усталену практику судів апеляційної інстанції щодо застосування наведених положень ЦПК України відображену, зокрема у таких судових рішеннях: постанові Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року № 753/23446/21, постанові Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2024 року № 242/1493/23, постанові Хмельницького апеляційного суду від 05 січня 2024 року № 686/21355/23, постанові Черкаського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року № 711/7861/23, постанові Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року № 362/5527/20, постанові Закарпатського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року № 307/686/21, постанові Миколаївського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року № 487/7834/21, постанові Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року № 159/4553/23, постанові Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року № 712/6313/21, постанові Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року № 297/2580/19.

На підставі викладеного, керуючись наведеними вище положеннями ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 про зменшення/збільшення розміру позовних вимог залишити без розгляду.

Судовий розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів продовжити у межах первісно заявлених вимог, а саме:

стягнути з ОСОБА_4 , 1983 року народження, на користь ОСОБА_3 , 1987 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2014 року народження та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.01.2022 року і до повноліття дітей.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30 квітня 2024 року.

Суддя: ________________ О.О. Сікора