Справа № 127/6765/21
Провадження № 22-ц/801/135/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокуСправа № 127/6765/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.

за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу № 127/6765/21 за позовом ОСОБА_1 до Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Марунько Ольга Григорівна, ОСОБА_4 про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, постановлену в складі судді Сичука М.М.,

встановив:

Зазначена справа є предметом судового розгляду з 18 березня 2021 року. Судові рішення ухвалені судом першої інстанції у цій справі неодноразово переглядалися судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року в задоволенні позивача ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів відмовлено (т. 4 а.с. 158-160).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення Вінницького міського суду Вінницької області про відмову у забезпеченні доказів від 07 листопада 2023 року скасувати і ухвалити нове про задоволення заяви, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

15 січня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання за межами приміщення суду з метою здійснення огляду об`єкту незавершеного будівництва.

Відповідно до частини 4 статті 211 ЦПК України судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. Окремі процесуальні дії в разі необхідності можуть вчинятися за межами приміщення суду.

Колегія суддів заслухавши думку третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 та керуючись статтями 182; 183 та 381 ЦПК України, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалила про відмову у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання за межами приміщення з тих підстав, що порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено у статті 368 ЦПК України, а у главі 6 розділу ІІІ ЦПК України, зокрема у статті 211 ЦПК України, законодавець передбачив дії, які суд вчиняє при розгляді справи по суті, яка є окремою стадією цивільного процесу.

В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу задовольнити і дав пояснення аналогічні доводам викладеним позивачем ОСОБА_1 в апеляційні скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги повністю.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає, а з висновками суду першої інстанції щодо мотивів відмови у забезпеченні доказів, погодитись неможливо з огляду на наступне.

Так, постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у цій справі за № 127/6765/21 (провадження № 61-4299св22) касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року в частині позовних вимог про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна і дубліката свідоцтва змінити, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів, витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати.

Справу № 127/6765/21 в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

З прийняттям постанови суду касаційної інстанції рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року та постанова Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2022 року в скасованих частинах втрачають законну силу (т. 3 а.с. 82-91).

22 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту об`єкта нерухомого майна земельної ділянки за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва , що розташовані на вказаній земельній ділянці та заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження земельною ділянкою за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029 та об`єктів незавершеного будівництва, що розташовані на вказаній земельній ділянці, у тому числі заборони доступу до зазначеної земельної ділянки та об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить йому - ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну виконавчу службу описати вказане майно незавершене будівництво, яке знаходиться на земельній ділянці за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029, яка тимчасово належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилався на те, що відповідачка ОСОБА_3 здійснює незаконне вилучення та продаж майна-об`єктів незавершеного будівництва, що підтверджується відео доказами про які зазначено у додатку до заяви (т. 3 а.с.208-210).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, оскільки вказана заява у частині решти вимог не містить достатніх обґрунтувань та що такі заходи є надмірними і непропорційними обмеженням прав та інтересів відповідачки ОСОБА_3 , як власника спірного майна (т. 4 а.с. 5-7; 129-132).

07 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення доказів в якій просив вжити заходів щодо забезпечення доказів шляхом заборони відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо користування та розпорядження об`єктами незавершеного будівництва, що розташовані на земельній ділянці за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029, у тому числі заборони доступу до об`єктів незавершеного будівництва, тобто будівлі, яка є незавершеною та яка належить йому. Здійснити огляд доказів (об`єктів незавершеного будівництва) за тим же адресом.

В обґрунтування необхідності забезпечення доказів позивач ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 здійснює незаконне вилучення та продаж його майна об`єктів незавершеного будівництва, що у свою чергу призведе до заниження вартості земельної ділянки (т. 4 а.с. 154-155).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року в задоволенні позивача ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів відмовлено (т. 4 а.с. 158-160).

Відмовляючи у задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що не вбачає наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів і предметом позовних вимог.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У частинах першій, шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частинами 1-3 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Пунктами 4-5 частини 1 статті 117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів, зокрема, зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення доказів, суд повинен перевірити відповідність способу забезпечення доказів, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається із матеріалів справи, суди першої та апеляційної інстанції при ухваленні попередніх судових рішень у цій справі, які були предметом касаційного розгляду 22 березня 2023 року, виходили з того, що підставами для пред`явлення позову ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів недійсними є як недодержання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, так і недодержання спеціалізованою організацією - ПП «Нива В.Ш.» норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, які були чинними на час проведення прилюдних торгів, що оспорюються.

Проте, у вказаній постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 127/6765/21 (провадження № 61-4299св22) суд касаційної інстанції зазначив про те, що у позовній заяві ОСОБА_1 , крім інших підстав для задоволення позову, зазначав про факт існування на земельній ділянці незавершеного будівництва під час визначення її вартості та проведення торгів. Неврахування цих обставин, на переконання позивача, призвело до заниження вартості земельної ділянки та безоплатного набуття права власності іншою особою на будівлю оціночною вартістю 3 053 713,00 грн. З метою підтвердження цих обставин позивач подав до суду: договір на виконання проєктних робіт від 07 лютого 2007 року № 222, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «А-пілон»; копії супутникової фотозйомки за 2011-2019 роки, які отримані з відкритих джерел мережі інтернет (проєкт «Google Maps»); звіт від 22 лютого 2021 року про оцінку майна незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ; у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 також посилався на вищевказані докази і обставини; суди не дослідили докази, подані позивачем, а саме: договір на виконання проєктних робіт від 07 лютого 2007 року № 222, звіт від 22 лютого 2021 року про оцінку майна незавершеного будівництва, не надали їм належної правової оцінки і не мотивували їх відхилення; суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, не перевірив доводів позивача про те, що станом на час проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0029, та станом на час проведення прилюдних торгів щодо реалізації вказаної земельної ділянки, на ній знаходилось незавершене будівництво, яке належить ОСОБА_1 . Тому суди зробили передчасний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними прилюдних торгів та витребування майна з чужого незаконного володіння у зв`язку з їх необґрунтованістю (т. 3 а.с. 89).

Відповідно до частини 5 статті 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Отже, заява позивача про забезпечення доказів шляхом здійснення огляду об`єкту незавершеного будівництва та заборони відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо доказів пов`язаних із об`єктом незавершеного будівництва, а саме користування та розпорядження зазначеним об`єктом незавершеного будівництва, що розташований на спірній земельній ділянці за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029, містить обставини, для доказування яких вони необхідні та належне обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення доказів з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

У справі, що переглядається апеляційним судом, необхідність застосування заходів забезпечення доказів випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто, невжиття заходів щодо забезпечення доказів занижує поріг легітимного сподівання позивача ОСОБА_1 на захист свого порушеного права, а тому його заява про забезпечення доказів є законною, необхідною та збалансованою із правами усіх сторін спору.

У справі «Новік проти України» (заява № 48068/06, п. 19) ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Відповідно до частин 1 4 статті 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням, можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис. Про огляд доказів за їх місцезнаходженням складається протокол, що підписується всіма особами, які беруть участь в огляді. До протоколу додаються разом з описом усі складені або звірені під час огляду на місці плани, креслення, копії документів, а також зроблені під час огляду фотознімки, електронні копії доказів, відеозаписи тощо.

Згідно із частиною 11 статті 118 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З урахуванням встановленого, апеляційний суд дійшов висновку, що при вирішенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частина 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини1 та частини2 статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права , якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 116; 117; 367; 374; 376; 381; 382; 384 ЦПК України апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів скасувати і ухвалити нову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів задовольнити.

Забезпечити докази у цій справі шляхом здійснення огляду об`єкту незавершеного будівництва що розташованого на земельній ділянці за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029, проведення якого покласти на Вінницький міський суд Вінницької області.

Заборонити відповідачці ОСОБА_3 вчиняти будь які дії щодо доказів пов`язаних із об`єктом незавершеного будівництва, а саме користування та розпорядження зазначеним об`єктом незавершеного будівництва, що розташований на спірній земельній ділянці за адресом: АДРЕСА_1 , загальною площею 0.2500 га, кадастровий номер :02:001:0029.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун