КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/313/24 Головуючий у І інстанції Бабич Н.Д.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34.

Позивач зазначає, що квартиру АДРЕСА_1 під`єднано до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Однак, відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 червня 2023 року складає 149 901,96 грн (заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 централізованого опалення в розмірі 36 543,99 грн, заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 централізованого постачання гарячої води в розмірі 61 608,50 грн; заборгованість за період з 01.11.2021 постачання теплової енергії у розмірі 25 064, 65 грн, заборгованість за період з 01.11.2021 постачання гарячої води у розмірі 26 684,82 грн.)

Крім того, на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 101 282,65 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідачів:

заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 28 903,92 грн,

заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 72 378,73 грн,

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 36 543,99 грн,

заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 61 608,50 грн,

заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання теплової енергії у розмірі 25 064, 65 грн,

заборгованість за спожиті з 01 листопада 2021 року послуги з постачання гарячої води у розмірі 26 684,82 грн,

витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн та судовий збір в розмірі 3 767,77 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 в розмірі 28 903,92 грн, заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 в сумі 72 378,73 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 36 543,99 грн, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 до 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води в сумі 61 608,50 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмір 25 064,65 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 26 684,82 грн.

Стягнуто з кожного з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» сплачений судовий збір - по 627,96 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до них як відповідачів по справі.

В доводах апеляційної скарги скаржники зазначають, що вони не заперечують той факт, що зареєстровані в квартирі, проте вони в ній не проживають, послугами, наданими позивачем не користуються. Вказують, що вони не знялись з реєстрації за адресою, оскільки власного житла не мають і відповідно не мали помешкання, де можливо було оформити реєстрацію.

Також зазначають, що квартира у праві власності не перебуває та входить до державного житлового фонду.

Вказують, що ордер на вселення у жиле приміщення вони не отримували, договір найму з власником житлового приміщення не укладали, клопотання про зняття з реєстрації місця проживання на підставі закінчення строку дії договору найму житлового приміщення від власника житла або їх представників не отримували та ініціатором такого клопотання не були, участь у приватизації житла не приймали.

Вважають, оскільки вони не є наймачами житлового приміщення, з ними не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому обов`язку з договору найму не несуть.

У відзиві на апеляційну скаргу представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Слабайда М.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що відповідачами не було виконано свого обов`язку з повідомлення постачальника про не проживання осіб за місцем реєстрації.

Звертає увагу, що тимчасове не проживання передбачає період не більше шести місяців. Для здійснення перерахунку за цей період необхідно завчасно повідомляти підприємство та надавати необхідні докази.

Щодо актів на підтвердження фактичного не проживання зазначає, що у вказаних актах не зрозуміло з якого часу не проживають відповідачі, з якого часу проживають сусіди та чи дійсно в даних актах зазначені підписи сусідів.

Також не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти ухвалу якою направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції з урахуванням можливості надання можливості усунення недоліків відзиву шляхом направлення його на адресу позивача та вважати чинним договір реструктуризації заборгованості за послуги та визнати обов`язок сплати боргу за договором виключно за ОСОБА_1 .

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом помилково не прийнято відзив на позовну заяву та повернуто без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України.

Суд безпідставно відмовив у прийнятті відзиву на позовну заяву, незважаючи на те, що відомості, зазначені в даному відзиві, є дуже важливими для вирішення справи. При цьому суд не надав права виправлення недоліків відзиву шляхом направлення його на адресу для листування позивача.

Норма, яка передбачає залишення відзиву без руху та надання відповідачу можливості усунення недоліків відсутня в ЦПК України. Проте практика залишення відзиву без руху та направлення відзиву для усунення недоліків часто використовується районними судами при розгляді спорів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Слабайда М.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Посилання апелянта на не прийняття судом першої інстанції відзиву на позовну заяву вважає безпідставним, оскільки порядок подачі відзиву на позовну заяву та доказів до нього відповідачам по справі було роз`яснено ухвалою суду.

Судом першої інстанції було встановлено, що відзиви на позов відповідачами подано без додержання вимог частини першої статті 183 ЦПК України, зокрема, відзиви не містять доказів направлення його всім учасникам процесу, у зв`язку із чим ухвалою суду відзиви повернуто без розгляду.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги відповідачів задоволенню не підлягають з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (мфізичною особою) починаючи з 01.11.2021 р, здійснюється на підставі постанови КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання гарячої води» та Постанови № 803 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» від 21.08.2019.

Відповідно до п. 8 Правил та Закону послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, такий договір є договором приєднання.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085).

Свідоцтвом повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов договору є факт отримання послуг Споживачем.

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Відповідачі від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялись (не відключались).

На підставі Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до Відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 72 378,73 грн.

Згідно з п. 3.4.2 Договору цесії Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей.

Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511).

Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 . Квартира на праві власності не зареєстрована .

Відповідно до наданого КП «Київтеплоенерго» розрахункувідповідачі своєчасно не сплачують за спожиті послуги з центрального опалення та/або постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, за спожиті послуги з централізованого опалення до 01.05.2018 року в розмірі 28 903,92 грн, заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води до 01.05.2018 в сумі 72 378,73 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 36 543,99 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 до 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води в сумі 61 608,50 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмір 25 064,65 грн, заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 26 684,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила).

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , відповідачі зареєстровані в зазначеному житловому приміщенні.

Встановивши, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки відсутності доказів на підтвердження у відповідачів статусу користувачів комунальними послугами, колегія суддів відхиляє, оскільки особи, які зареєстровані за вказаною адресою, зберігають за собою право проживання у житловому приміщенні, а відтак останні зобов`язані сплачувати за надані їм послуги.

Колегія суддів також звертає увагу, що апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за своїм змістом є повторенням правової позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву, а доводи якої знайшли належну оцінку в рішенні суду першої інстанції. Доводів на спростування висновків суду апеляційна скарга не містить.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що судом проявлено надмірний формалізм при вирішенні питання про прийняття відзиву у справі, оскільки вказані в ньому відомості мають важливе значення для вирішення справи.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що пунктом 8 ч. 2 ст. 187 ЦПК України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, зокрема, зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Статтею 178 ЦПК України встановлено вимоги до відзиву.

Відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України визначено, що до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Отже, обов`язок з надіслання відзиву іншим учасникам справи, в тому числі позивачу, процесуальний закон покладає на відповідача.

Матеріали справи свідчать, що відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до поданих відзивів не були долучені документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є без підставними.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргуОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар