Справа № 372/3990/22
Провадження № 2-92/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 192 911,90 грн. та сплачений судовий збір. Вказане мотивував тим, що 19.04.2022 року в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який допустив зіткнення з автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу. Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.04.2022 року та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.04.2022 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 . ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт № ОЦВ-22-32-76290/1 та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 128 500 грн., які були перераховані на рахунок позивача 28.06.2022 року. Однак, згідно з рахунку № ЕС-Ев.0019863 від 16.11.2022 року вартість ремонту автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 складає 321 411,90 грн., що є значно більшою сумою аніж отримані страхові виплати. При зверненні до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплат полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже різниця в понесених позивачем витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 відшкодування матеріального збитку в сумі 192 911,90 грн.

03.02.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

17.04.2023 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій вказав, що 13.04.2023 року Головне управління отримало висновок товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 028/23, проведену експертом ОСОБА_2 , відповідно до якої вартість матеріального збитку складає 372 772,27 грн. Таким чином, різниця розміру матеріального збитку та отриманих страхових виплат складає не 192 911,90 грн., а 244 272,27 грн.

05.05.2023 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

31.10.2024 року ухвалою судді відновлено провадження у вказаній цивільній справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про розгляд справи в заочному порядку та часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 19.04.2022 року о 12 год. 50 хв. в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Головному управлінню СБУ в Донецькій та Луганській області.

Згідно постанови Обухівського районного суду Київської області від 12.05.2022 року по справі № 372/1043/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до частини першої, четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.04.2022 року та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 19.04.2022 року був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 .

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» складений страховий акт № ОЦВ-22-32-76290/1 та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 128 500 грн., які були перераховані на рахунок позивача 28.06.2022 року, що підтверджується копією квитанції.

Як вбачається з рахунку № ЕС-Ев.0019863 від 16.11.2022 року вартість ремонту автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 складає 321 411,90 грн.

Разом з цим, згідно висновку експерта Цяберябого В.М. від 13.04.2023 року вартість матеріального збитку, завданого Головному управлінню як власнику автомобіля «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 складає 372 772,27 грн.

Таким чином, різниця матеріального збитку та страхової виплати складає 244 272 грн., яку позивач просить стягнути відповідача.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини другої статті 1187, частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно з частиною першою статті 22, частиною першою статті 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи вищевикладене, те, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 128 500 грн., якого недостатньо для відшкодування завданої йому шкоди, доводи позивача про стягнення з відповідача різниці між розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 244 272,27 грн., є обґрунтованими та у цій частині підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3664,08 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11,76-84, 141 , 209,258, 259, 265, 268, 273,354ЦПК України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській області відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 244 272,27 грн. та 3664,08 грн. сплаченого судового збору, а всього стягнути 247 936,35 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Проць