РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

присяжних: Яковлева О.В., Яремко Л.М.,

при секретарі судових засідань Балаболці В.В.,

з участю прокурора Яцишина Т.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

особи, стосовно якої

розглядається заява ОСОБА_2 ,

адвоката Гордона І.М.,

лікуючого лікаря ОСОБА_3 ,

представника КНП ЛОР "Львівська

обласна клінічна психіатрична лікарня" Фільц Ю.О.

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», заінтересована особа ОСОБА_1 , про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», звернулось до суду із заявою про надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 поступив до КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" на підставі скерування лікаря ОСОБА_4 30.05.2024 року. Після поступлення в відділення проведено 4 окремі огляди, останній - комісією лікарів психіатрів. За час спостереження стан залишався незадовільний, пацієнт мовчазний, в контакт не вступає, на запитання переважно не відповідає, інколи однослівно після тривалої паузи. Інформацію про себе не подає, окремі слова не можна увязати спільним змістом. Вдома відчував переслідування "не чув себе вдома"..."тому не їв". Стверджує що в відділенні "їсть" проте протягом обіду був під повним спостереженням, відмовлявся брати прибори в руки. Отримав розяснення про причини його госпіталізації, про план щодо лікування. Залишався амбівалентним, не міг відповісти на питання ні свердно ні заперечно (домінують гострі вольові порушення), галюцинаторні впливи заперечував, визнавав "переслідування вдома". В відділенні "безпечно", відмовлявся підписувати інформовану згоду, проте спокійно йшов в палату, лежав, не заперечував проти перебування. За психічним станом: Не може приймати рішення (амбівалентність), відмовляється від їжі (імовірно по маячних переживаннях, але ідеї отруєння заперечує). На основі вказаних вище змін в психічній діяльності позбавлений можливості забезпечувати свою життєдіяльність, несе загрозу сам собі, не усвідомлюючи цього.

В приймальному відділенні був оглянутий черговими лікарями-психіатрами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які дійшли висновку, що ОСОБА_2 страждає на важкий психічний розлад: шизотипові розлади- F21 (діагноз згідно Міжнародної класифікації хвороб МКХ-10) і потребує госпіталізації та лікування в примусовому порядку в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_2 був оглянутий 31 травня 2024 року лікарською комісією у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , які дійшли до висновку, він страждає на важкий психічний розлад, гострі та транзиторні психотичні розлади, неуточнені - F23.9 (діагноз згідно МКХ-10). Внаслідок цього ОСОБА_2 не може адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, виявляє реальну загрозу для себе/оточуючих.

Комісія дійшла до висновку, що подальше лікування ОСОБА_2 можливе лише в умовах психіатричного закладу в примусовому порядку, так як він в силу свого психічного стану не може надати усвідомлену згоду на подальше лікування в умовах КНП ЛОР ЛОКПЛ.

Потребує надання медичної допомоги в умовах примусової госпіталізації.

У судовому засіданні представник КНП ЛОР ЛОКПЛ Фільц Ю.О., пояснив, що ОСОБА_2 був встановлений діагноз F 21 шизотипові розлади. ОСОБА_2 був доставлений у психіатричну лікарню за скеруванням районного психіатра. ОСОБА_2 було запропоновано добровільну госпіталізацію, від чого відмовився. Просив заяву задоволити.

У судовому засіданні лікарка, яка входила у склад комісійного огляду ОСОБА_3 , заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити заяву та госпіталізувати ОСОБА_2 в психіатричний стаціонар Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в примусовому порядку оскільки ОСОБА_2 не може усвідомлювати свої дії, становить загрозу для себе.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 , яка є бабусею ОСОБА_2 , просила заяву задоволити та госпіталізувати ОСОБА_2 , до психіатричного закладу в примусвому порядку. Пояснила, що внук протягом десяти днів ні з ким не спілкується та не вживає їжу, перестав ходити на роботу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо його примусової госпіталізації. Поснив, що бажає лікуватись амбулаторно.

Прокурор в судовому засіданні просив задоволити заяву.

Адвокат Гордон І.М. заперечив щодо задоволення заяви, подав відзив, у якому вказав, що огляд хворого не свідчить про агресивну поведінку такого, а у висновку комісії лікарів-психіатрів вказується, що ОСОБА_2 становить небезпеку для себе та оточуючих, однак не доведено в чому саме полягає така небезпека.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із статтею 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про психіатричну допомогу" тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, вій психічний стан і поведінку.

ОСОБА_2 поступив до КНП ЛОР "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" на підставі скерування лікаря ОСОБА_4 30.05.2024 року в примусовому порядку в супроводі бригади ШМД №342.

ОСОБА_2 був оглянутий 30 травня 2024 року лікарською комісією у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відповідно до Рішення чергових лікарів-психіатрів приймального відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ про госпіталізацію в психіатричний стаціонар у примусовому порядку ОСОБА_2 від 30.05.2024року які дійшли до висновку, про необхідність госпіталізації громадянина ОСОБА_2 у примусовому порядку в психіатричний стаціонар у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу: затьмарення свідомості; порушення мислення, волі, емоцій. Висловлює маячні думки чужих батьків, відмовляється від їжі протягом 10 днів, п`є тільки воду. Діагноз: (згідно МКХ-10): F21 Шизотипові розлади; даний розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_2 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого пацієнт неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, саме: відмовляється від їжі протягом 10 днів. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», гр. ОСОБА_2 потребує госпіталізації у стаціонарне відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ в примусовому порядку до моменту огляду комісією лікарів-психіатрів протягом 24 годин для визначення доцільності застосування подальшої процедури примусової госпіталізації у відповідності до ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів 25 відділення Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію в психіатричний стаціонар в примусовому порядку ОСОБА_2 , 31 травня 2024 року ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів психіатрів у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , яка прийшла до висновку, що ОСОБА_2 потребує подальшого лікування в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі в зв`язку із наявністю в нього на момент огляду тяжкого психічного розгляду, а саме: гострі та важкі вольові порушення, а саме амбівалентність, неможливість прийняти рішення до рівня обмеження функціонування, ідеї переслідування (висловлені розривчасто), повна відмова від їжі на протязі невідомого точно часу (не менше 10 днів), відмова від їжі в часі перебування в стаціонарі, неможливість оцінити оточуючу дійсність, забезпечувати свою життєдіяльність, неможливість оцінити свою поведінку, ризики для здоров`я, в зв`язку з чим такий стан становить небезпеку для самого пацієнта. Діагноз (згідно МКХ-10): F23.9 - Гострі та транзиторні психотичні розлади, не уточнені. Даний розлад психічної діяльності позбавляє громадянина ОСОБА_2 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 14, ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», пацієнт ОСОБА_2 потребує лікування в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до ч.1 ст.341 ЦПК України, заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки ОСОБА_2 хворіє на тяжке психічне захворювання F23.9 - гострі та транзиторні психотичні розлади, не уточнені.Даний розлад психічної діяльності позбавляє громадянина ОСОБА_2 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, про що свідчить рішення чергових лікарів-психіатрів про госпіталізацію від 30.05.2024р., пояснення представника заявника, заінтересованої особи бабусі ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_2 в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. При цьому суд погоджується з доводами представника заявника, що ОСОБА_2 становить небезпеку для себе.

Розглядаючи дану справу, суд враховує підпункт "е" пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифікованої Верховною Радою України прийняттям Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), відповідно до кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім законного затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законного затримання психічно хворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 341, 342 ЦПК України, ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Госпіталізувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заявник: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, код ЄДРПОУ - 01996740.

Заінтересована особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Особа, стосовно якої подано заяву: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 14.06.2024р.

Суддя Дзеньдзюра С.М.

Присяжні Яковлев О.В.

Яремко Л.М.