КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Київ

справа № 2-1151/11

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року, ухвалене у складі судді Смирнової Є.П.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року частково задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , солідарно, на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 14-419/07-ШД від 29.08.2007 року в сумі 40490 грн. 76 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 980 грн. 89 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього - 41 591 грн. 65 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2011 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 29 березня 2011 року.

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду із заявою про перегляд заочного рішення від 29 березня 2011 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення від 29 березня 2011 року.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 надіслала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

10 травня 2024 року витребувано з Деснянського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 2-1151/11, які надійшли до суду апеляційної інстанції 04 червня 2024 року.

Апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України (в редакції 2004 року, що діяла на час постановлення рішення).

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що при оголошенні заочного рішення скаржник не була присутня, копію заочного рішення не отримувала. Про наявність заочного рішення дізналась після отримання постанов головного державного виконавця Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 06 лютого 2024 року про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Зазначає, що копію заочного рішення було отримано 20 лютого 2024 року, шляхом ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується заявою та листом Деснянського районного суду від 20 лютого 2024 року за вих.№ 10/33/2024. У подальшому було подано заяву про перегляд заочного рішення та ухвалою від 18 квітня 2024 року було відмовлено у прийнятті даної заяви. Про ухвалу від 18 квітня 2024 року стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до довідки від 02 квітня 2024 року, складеної провідним спеціалістом суду ОСОБА_3 , цивільна справа за позовом ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором знищена за строком зберігання, в наряді судових рішень за 2011 рік міститься лише оригінал рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року та ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2011 року.

З матеріалів, надісланих до суду апеляційної інстанції, вбачається, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року частково задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , солідарно, на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 14-419/07-ШД від 29.08.2007 року в сумі 40490 грн. 76 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 980 грн. 89 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього - 41 591 грн. 65 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2011 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 29 березня 2011 року.

З ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 16 червня 2011 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні та підтримала заяву про перегляд заочного рішення.

Таким чином, ОСОБА_1 була обізнана про постановлення ухвали від 16 червня 2011 року про відмову їй у перегляді заочного рішення від 29 березня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (в редакції, станом на день постановлення рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу

протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ЦПК України (в редакції, станом на день постановлення рішення), у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З матеріалів справи вбчається, що після постановлення ухвали від 16 червня 2011 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на оскарження заочного рішення від 29 березня 2011 року в загальному порядку. Натомість, 01 квітня 2024 року відповідач повторно звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Заява мотивована, тим що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні при оголошенні заочного рішення та їй не було відомо про рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення від 29 березня 2011 року.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Враховуючи те, що з моменту ухвалення заочного рішення минуло тринадцять років, відповідно до змісту ухвали від 16 червня 2011 року про відмову ОСОБА_1 у перегляді заочного рішення, ОСОБА_1 , як відповідач, була присутня в судовому засіданні 16 червня 2011 року, в якому підтримала заяву про перегляд заочного рішення, проте не скористалась своїм правом про оскарження рішення в загальному порядку після постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, тому наявні підстави, відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України, для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (постанова Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 березня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.