Справа № 333/5972/24
Провадження № 2/333/3655/24
16 грудня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засіданні Пантюх Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 14.10.2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 53, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння. Протягом останніх років сімейне житті поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться. Спроби зберегти сім`ю були, проте не дали ніякого результату. Будь-яке примирення між сторонами неможливе. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Ухвалою від 12.07.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини його неявки суду невідомі.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 53 (а.с. 7).
Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 19.04.2019 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 468 (а.с. 8).
На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо.
Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щодо клопотання відповідача від 08.10.2024 року про зупинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд вважає наступне.
Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
За приписами п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.
Виходячи зі змісту ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.
26.09.2024 року ухвалою суду відповідачу вже було відмовлено у зупиненні провадження.
Натомість відповідач 08.10.2024 року надав суду в другий раз клопотання про зупинення провадження у справі, на підставі того, що є військовослужбовцем ЗСУ, проходить військову службу, з 05.07.2024 року вибув у відрядження для виконання спеціальних (бойових) завдань за призначенням.
Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона вказує, що категорично заперечує щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки вона має намір створити нову сім`ю і тривале вирішення питання про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 грубо порушує її права та інтереси. Також, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що сторони протягом тривалого часу разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, між ними постійно виникають сварки, під час спільного проживання позивач постійно піддавалася домашньому насильству психологічного характеру з приводу матеріального забезпечення сім`ї з боку відповідача. Проживання в таких нестерпних морально-психологічних умовах в результаті призвело до того, що позивач втратила почуття поваги та любові до свого чоловіка і не бажає в подальшому мати з ним щось спільне. Крім того, зауважила, що за період перебування справи за даним позовом в суді відповідач жодним чином не намагався примиритися з нею, не прикладав зусиль для збереження сім`ї, оскільки йому чудово відомо, що це неможливо з урахуванням усіх вищеперерахованих фактів. Тому, вважає, що надіслання до суду клопотань про зупинення провадження у справі з підстав перебування відповідача в складі ЗСУ в період воєнного стану умисно використовуються відповідачем з метою затягування розгляду справи по суті та порушення прав та інтересів позивача.
Аналізуючи дані норми та надане клопотання відповідача суд вважає, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у даній справі, оскільки це йде на шкоду інтересам позивача, меті цього інститут та принципам цивільного судочинства.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15.08.2023 року у справі № 174/760/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені нею і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 24, 105, 112 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 жовтня 2017 року Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 53.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 грудня 2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик