Номер провадження: 22-ц/813/1759/24
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природнього газу,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

АТ «Одесагаз» звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікового обсягу природнього газу у розмірі 48074,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природнього газу і стороною Типового договору розподілу природнього газу затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 та оскільки вона фактично здійснювала газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 їй присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно Акту №644 прийому-передачі побутового лічильника газу від 27 січня 2017 року та Актом №644 про монтаж побутового лічильника ОСОБА_1 було встановлено ЗВТ ВК Elster G-4 №10661590 за адресою: АДРЕСА_1 , і вона є його власницею.

09 серпня 2018 року фахівцями Одеського управління експлуатації газового господарства було виявлено та складено Акт про порушення побутовим споживачем №466, згідно з яким зафіксовано підозру на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за адресою: АДРЕСА_1 . З його змістом була ознайомлена споживач ОСОБА_1 та поставила в ньому особистий підпис де також було зазначено місце, дата та час засідання комісії ГРМ з розгляду Акту про порушення.

Згідно протоколу №6130 від 09 серпня 2018 року про направлення ЗВТ пломби на експертизу, лічильник газу ВК Elster G-4 № 10661590, року виготовлено 2016 року було демонтовано та поміщено в пакувальний пакет, який опломбовано і направлено на експертизу. ОСОБА_1 про місце, дату та час проведення вищезазначеної експертизи була повідомлена належним чином.

22 серпня 2018 року була проведена експертиза лічильника газу типу ВК Elster G-4 №10661590, 2016 року виготовлення, що підтверджується Актом №242 експертизи ЗВТ та/або пломб, під час якої була присутня споживач ОСОБА_1 ..

Згідно Акту №242 експертизи ЗВТ пломб лічильника газу від 22 серпня 2018 року виявлені наступні порушення: у лічильника газу Elster G-4 №10661590, 2016 року виготовлення наявне несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, порушена цілісність заводського тавра ЗВТ та визнано непридатним для подальшого використання та експлуатації.

ОСОБА_1 із зазначеним не погодилася та у зазначеному Акті письмово висловила свої заперечення.

21 вересня 2018 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС та прийнято рішення №244 про задоволення Акту про порушення №242 від 21 вересня 2018 року та донарахування об`єму природнього за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ у розмірі 48 074,85 грн.

Акт розрахунку було направлено на адресу споживача ОСОБА_1 , однак донарахована сума споживачем так і не була сплачена.

На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача суму розмірі 48 074,85 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовський районний суд м. Одеси від 22 травня 2023 року позовні вимоги АТ «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму природнього газу задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Одесагаз» вартість нарахованого об`єму природного газу у розмірі 48 074,85 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Одесагаз» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, позбавив права ОСОБА_1 довести обставини на предмет легітимності та професійної здатності осіб, які «виявили» несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Також скаржник зазначає, що у судовому засіданні представник позивача не зміг надати обґрунтованих відповідей щодо методики та інструментів, використаних членами комісії для прийняття висновку про несанкціоноване втручання у роботу лічильника газу. Крім того, скаржник зазначає, що члени комісії, які склали Акт № 242 від 22.08.2018 не є особами, які мають спеціальні знання, щоб зробити законний висновок про порушення цілісності пломби, заводського та повірочного тавра газового лічильника, а тому на думку скаржника висновки суду першої інстанції про доведеність вимог позивача не засновані на законності і є передчасними. Скаржник вважає, що судом першої інстанції встановлено, та позивачем не спростовано, що ОСОБА_1 не є споживачем АТ «Одесагаз» з 2017 року, у зв`язку із припиненням надання послуг АТ «Одесагаз» в односторонньому порядку, що стало наслідком заміни всіх газових приладів і пристроїв на альтернативні джерела носіїв у 2017 року, проте розрахунки наведені з урахуванням газових приладів та пристроїв за період з квітня по серпень 2017 року за об`ємами, які споживачем жодного разу не використовувались у період, коли були наявні газові прилади і надавались послуги газопостачання.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 13 червня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз» та споживачем природнього газу і стороною Типового договору розподілу природнього газу затвердженого Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498 та оскільки вона фактично здійснювала газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 їй присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно Акту №644 прийому-передачі побутового лічильника газу від 27 січня 2017 року та Актом №644 про монтаж побутового лічильника ОСОБА_1 було встановлено ЗВТ ВК Elster G-4 №10661590 за адресою: АДРЕСА_1 .

09 серпня 2018 року фахівцями Одеського управління експлуатації газового господарства було виявлено та складено Акт про порушення побутовим споживачем №466, згідно з яким зафіксовано підозру на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ за адресою: АДРЕСА_1 .

З його змістом ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується особистим підписом де також було зазначено місце, дата та час засідання комісії ГРМ з розгляду Акту про порушення.

Згідно протоколу №6130 від 09 серпня 2018 року про направлення ЗВТ пломби на експертизу, лічильник газу ВК Elster G-4 № 10661590, року виготовлено 2016 року було демонтовано та поміщено в пакувальний пакет, який опломбовано і направлено на експертизу. ОСОБА_1 про місце, дату та час проведення вищезазначеної експертизи була повідомлена належним чином.

22 серпня 2018 року була проведена експертиза лічильника газу типу ВК Elster G-4 № 10661590, 2016 року виготовлення, що підтверджується Актом №242 експертизи ЗВТ та/або пломб, під час якої була присутня споживач ОСОБА_1 .

Згідно Акту №242 експертизи ЗВТ пломб лічильника газу від 22 серпня 2018 року виявлені наступні порушення: у лічильника газу Elster G-4 № 10661590, 2016 року виготовлення наявне несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ порушена цілісність заводського тавра ЗВТ та визнано непридатним для подальшого використання та експлуатації.

З Акту №242 віл 22 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 із зазначеними висновками експертизи не погодилася та письмово висловила свої заперечення.

21 вересня 2018 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення Кодексу ГРС та прийнято рішення №244 про задоволення Акту про порушення №242 від 21 вересня 2018 року та донарахування об`єму природнього за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ у розмірі 48 074, 85 грн.

Також комісією було складено Акт розрахунок вартості об`єму природнього газу за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та направлено разом із вимогою споживачу про обов`язковість сплати нарахованої суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» - постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Правовідносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) споживачами газу регулюються ст. 714 ЦК України, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕККП від 30.09.2015 N 2494; Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 N 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є абонентом та споживачем природного газу і споживачем послуг АТ «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача).

За вказаною адресою встановлено, прийнято в експлуатацію та опломбовано лічильник ЗВТ ВК Elster G-4, заводський номер №10661590, який належить споживачу, що підтверджується копією Акта про монтаж засобу вимірювальної техніки.

Згідно з п. 2 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Відповідно до п. 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Відповідно до приписів п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача / коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Згідно із змістом п. п. 5 п. 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

З акту про порушення від 09 серпня 2018 року №466 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , працівником Оператора ГРМ ОСОБА_2 було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Акт підписаний споживачем ОСОБА_1 без зауважень.

09 серпня 2018 року за вищевказаною адресою представниками оператора ГРМ демонтовано прилад обліку природного газу ЗВТ ВК Elster G-4, заводський номер №10661590, про що складено протокол №6130 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 09 серпня 2018 року, який підписано споживачем без застережень та зауважень.

У порядку п. 4 глави 11 розділу X Кодексу газорозподільних систем після зняття лічильника в присутності споживача ЗВТ упаковано в пакет з поліетилену, яким опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С41871311. При цьому представником Оператора ГРМ, в протоколі про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу визначено: адреса проведення експертизи; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ визначено оператора ГРМ.

Факт доставки, в належному стані, демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу №242 від 22 серпня 2018 року, де зазначено про цілісність пломби на упаковці.

Згідно із вказаним актом експертизи лічильника газу №242 від 22 серпня 2018 року, за результатами експертизи виявлено: у лічильника газу Elster G-4 №10661590, 2016 року виготовлення, наявне несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, порушена цілісність заводського тавра ЗВТ та визнано непридатним для подальшого використання та експлуатації.

Відповідно до глави 11 розділу Х Кодексу ГРС, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) ініційована позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових, сторони мають виходити з вимог цієї глави.

Якщо позачергова чи експертна повірка комерційного ВОГ чи його складових буде здійснюватися не на місці монтажу комерційного ВОГ, Оператор ГРМ має забезпечити зняття власних охоронних пломб (що відображається у відповідному акті), а власник комерційного ВОГ, крім побутового споживача, забезпечує тимчасове припинення газопостачання та зняття відповідного ЗВТ. Якщо власником комерційного ВОГ є побутовий споживач, зазначені заходи виконує Оператор ГРМ. Після зняття ЗВТ в присутності сторін ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: найменування та адресу спеціально уповноваженого органу, де буде проводитись позачергова або експертна повірка ЗВТ; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ до спеціально уповноваженого органу.

Відповідно до розділу глави 10 розділу XX Кодексу ГРС якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта); 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу; 5) дату останньої повірки ЗВТ.

Відповідно до п. 3 ч. 10 Порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб Глави X. Особливості приладового обліку природного газу кодексу ГРС Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Зі змісту вказаного акту експертизи вбачається, що комісія була складена із 5 членів, з яких 4 є представниками Оператора ГРМ, тобто є повноважними зі складу інженерно-технічного персоналу. Крім того у склад комісії входив і юрисконсульт.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що посилання представника відповідача на неповноважний склад комісії не відповідає дійсності.

Таким чином, виявлення факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника прихованими заходами підтверджено актом №242 експертизи лічильника від 22 серпня 2018 року та не спростовано споживачем, оскільки хоч і зроблені зауваження у даному актів, але не надано будь-яких доказів у передбаченому процесуальним законом порядку.

Відповідно до п. 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.

Відповідно до пункту 2, 3 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу.

Згідно із пунктом 3 частини 2, частини 3 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

З огляду на матеріали справи та вимоги законодавства, в діях споживача природного газу, на якого покладено обов`язок збереження цілісності засобу вимірювальної техніки, наявні ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, що призвело до необлікованого споживання природного газу.

Згідно з п. 8 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до п. 11 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акту-розрахунку вартості необлікованих (донарахованих) обсягів природного газу враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформляється у довільній формі.

Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Одесагаз», комісією розглянуто акт про порушення від 09 серпня 2018 року щодо споживача ОСОБА_1 та прийнято рішення про його задоволення в частині втручання в роботу ЗВТ.

На виконання вказаного протоколу та рішення №244 від 21 вересня 2018 року складено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з квітня 2018 року по серпень 2018 року.

Розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, здійснено на підставі п. 1 глави 2 та п. 2 глави 3 розділу XI Кодексу, з урахуванням всіх газових приладів і пристроїв споживача, опалювальної площі та кількості зареєстрованих осіб.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що відповідачкою не спростована вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, розрахована позивачем.

Листом АТ «Одесагаза» від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що рішенням комісії було проведено перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період на суму 48074,85 грн. З зазначеною вимогою про сплату вартості необлікованого об`єму природного газу у сумі 48074,85 грн споживачу також надіслано Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Однак оплата ОСОБА_1 не була виконана, що не заперечувала в судовому засіданні в суді першої інстанції представник відповідача.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа Руїс Торіха проти Іспанії).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій працівників АТ «Одесагаз» під час складання акту про порушення, проведення експертизи лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу. Натомість, судом першої інстанції правильно встановлено, що дії працівників АТ «Одесагаз» відповідали вимогам чинного законодавства, в тому числі положенням Кодексу газорозподільних систем, у діях відповідачки як споживача природного газу, на якого законом покладено обов`язок збереження цілісності засобу вимірювальної техніки, встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, що призвело до необлікованого споживання природного газу.

Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем під час звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилається як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів скаржника, що судом першої інстанції невірно встановив фактичні обставини справи, позбавив права ОСОБА_1 довести обставини на предмет легітимності та професійної здатності осіб, які «виявили» несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, та що у судовому засіданні представник позивача не зміг надати обґрунтованих відповідей щодо методики та інструментів, використаних членами комісії для прийняття висновку про несанкціоноване втручання у роботу лічильника газу, колегія суддів зазначає настурне.

У пункті 5.15 постанови Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21 зазначено, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 у цій справі, сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.

Також, у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №922/1790/18 зазначено, що виявлене в акті експертизи втручання у газовий лічильник є свідченням встановлення факту викривлення даних обліку природного газу, а отже може бути спростовано тільки іншим актом експертизи.

Проте, скаржник не ініціювала проведення іншої експертизи та взагалі жодним чином не спростовувала результати перевірки.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризацй); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №914/2384/17.

Позивачем було доведено вчинення з боку відповідача наявність усіх складових цього правопорушення, надано належні, достатні та допустимі докази зокрема, наслідків (дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями відповідача).

Щодо доводів скаржника, що члени комісії, які склали Акт № 242 від 22.08.2018 не є особами, які мають спеціальні знання, щоб зробити законний висновок про порушення цілісності пломби, заводського та повірочного тавра газового лічильника, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Мінпаливенерго № 619 від 27 грудня 2005 року (далі - Положення), експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно із п. 3.3.2 Положення споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи.

Відповідно до п. 2.1 Положення визначено, що експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.

Згідно Акту № 242 до складу комісії входили: в.о. головного метролога, юрисконсульт, провідний інженер, фахівець з економічної безпеки та майстер служби з контролю ПЛГ.

Таким чином вказані доводи скаржника є безпідставними.

Щодо доводів скаржника, що судом першої інстанції встановлено, та позивачем не спростовано, що ОСОБА_1 не є споживачем АТ «Одесагаз» з 2017 року, у зв`язку із припиненням надання послуг АТ «Одесагаз» в односторонньому порядку, що стало наслідком заміни всіх газових приладів і пристроїв на альтернативні джерела носіїв у 2017 року, проте розрахунки наведені з урахуванням газових приладів та пристроїв за період з квітня по серпень 2017 року за об`ємами, які споживачем жодного разу не використовувались у період, коли були наявні газові прилади і надавались послуги газопостачання, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції в судовому рішення не встановлено, що відповідачка не є споживачем АТ «Одесагаз» з 2017 року, у зв`язку із припиненням надання послуг АТ «Одесагаз» в односторонньому порядку, що стало наслідком заміни всіх газових приладів і пристроїв на альтернативні джерела носіїв у 2017 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно Акту № 644 прийому-передачі побутового лічильника газу від 27 січня 2017 року та Актом № 644 про монтаж побутового лічильника ОСОБА_1 було встановлено ЗВТ ВК Elster G-4 №10661590. Відповідачкою не надано жодних доказів на підтвердження вищезазначених обставин щодо припинення не споживання газу.

Більше того надані відповідачкою в суді першої інстанції докази щодо наявності в неї електричних приборів, не спростовує вищенаведені висновку суду, оскільки наявність електронних приладів не свідчить про не споживання газу.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда