справа № 635/1439/21
провадження № 2/631/58/24
У Х В А Л А

17 червня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Семенко А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , із залученням до участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, в якій просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , 2019 року народження; визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, за наступним графіком побачень:

- щотижня в середу та четвер з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин у

присутності матері;

- щотижня з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі без

присутності матері;

- день народження ОСОБА_3 , 2019 року народження;

- щороку у літній період (червень серпень) протягом не більше ніж 14

календарних днів підряд з обов`язковим попередженням ОСОБА_2 за 15 календарних днів про місце проведення відпочинку та дозвілля;

- день народження ОСОБА_1 та дні народження близьких

його родичів за попереднім повідомленням ОСОБА_2 не менше ніж за 3 календарні дні про місце і час такого святкування.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області, постановленої 08 квітня 2021 року під головуванням судді Шинкарчука Я. А. цивільну справу з єдиним унікальним № 635/1439/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини, передано на розгляд за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Підставою для її передачі було те, що судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

25 травня 2021 року за вхідним № 2754/21-вх. до Нововодолазького районного суду Харківської області з Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа з єдиним унікальним № 635/1439/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької державної адміністрації Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини,

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 травня 2021 року з урахуванням приписів статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини й відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15 листопада 2021 року за клопотанням сторони позивача замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі з єдиним унікальним № 635/1439/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини, з Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області на належну третю особу Службу у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, що було призначено на 17 червня 2024 року, позивач, ОСОБА_1 , та його представник адвокат Хайнацька Ганна Миколаївна не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення цього судового засідання повідомлялись завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Разом із тим, скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник ОСОБА_1 адвокат Хайнацька Г. М. звернулась до суду з письмовим клопотанням, що було зареєстроване за вхідним № 4212/24-вх. від 11 червня 2024 року, відповідно до якого, просила судове засідання провести за її відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, надати батькові законне право бачити свою дитину.

Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 17 червня 2024 року, також не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач на електронну адресу суду 17 червня 2024 року надіслала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № ЕП-1209/24-вх, в якій просила суд розглянути подані нею заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1 за її відсутності, оскільки на даний час вона разом з сином ОСОБА_3 знаходиться за кордоном. Зазначила, що на теперішній час позивач, ОСОБА_1 , почав спілкуватись з сином по відеозв`язку майже кожні вихідні, ніхто йому не заперечує у спілкуванні, тому вважає, що справу можливо закрити.

Уповноважений представник Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Начальник Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області Марина Синиця на електронну адресу суду надіслала лист, щ обув зареєстрований за вхідним № ЕП-744/24-вх від 06 травня 2024 року, відповідно до якого повідомила, що працівником Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області разом із фахівцем із соціальної роботи Комунальної установи «Територіальний центр соціального обслуговування» Нововодолазької селищної ради обстежено житло ОСОБА_2 за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 . За даною адресою проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бабуся дітей. З її слів ОСОБА_2 разом із дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 12 травня 2022 року виїхали за кордон і до теперішнього часу не повертались. Виходячи з вищевикладеного, можливості надати висновок щодо участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, немає можливості. Просила розглянути справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини, без участі представника Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до пунктів 2 та 7 частини 2 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторони позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що учасники процесу будучи неодноразово належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не з`явились у судове засідання, враховуючи те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, а представник позивача їх вже надала у попередніх судових засіданнях, суд вважає за можливе провести судове засідання за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Так, в матеріалах справи містяться не вирішені клопотання представника відповідача, ОСОБА_2 , адвоката Коваленко Валентини Миколаївни, повноваження якої підтверджені копією ордеру серії ВІ № 1021485 від 12 липня 2021 року, але яка участі у судових засідання не приймала. Вказані клопотання відповідач не підтримала та не відкликала, тому суд вважає на необхідне їх вирішити у процесуальний спосіб.

Відповідно до вказаних клопотань представник відповідача просила закрити провадження у справі з єдиним унікальним № 635/1439/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки на даний час є рішення органу опіки та піклування рішення № 31 Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 20 лютого 2020 року, про визначення ОСОБА_1 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 та порядку побачення з ним, в якому чітко визначені дні зустрічі для спілкування батька ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 у присутності матері ОСОБА_2 , щонеділі з 09 години до 18 години. Зазначене рішення є чинним, позивачем не оскаржується та повністю виконується ОСОБА_2 . Будь-яких рішень чи доказів стосовно невиконання відповідачем вищезазначеного рішення позивачем не подано. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів стосовно позасудового врегулювання спору, а саме не досягнення згоди між батьками щодо порядку та способу участі батька у вихованні дитини, а також звернення до органів опіки та піклування, стосовно зміни способів участі батька у вихованні дитини. Також представник відповідача просила залишити без розгляду позовну вимогу позивача в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, за наступним графіком побачень: щотижня в середу та четвер з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності матері; щотижня з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі без присутності матері; день народження ОСОБА_3 , 2019 року народження; щороку у літній період (червень серпень) протягом не більше ніж 14 календарних днів підряд з обов`язковим попередженням ОСОБА_2 за 15 календарних днів про місце проведення відпочинку та дозвілля; день народження ОСОБА_1 та дні народження близьких родичів ОСОБА_1 за попереднім повідомленням ОСОБА_2 не менше ніж за 3 календарні дні про місце і час такого святкування, оскільки за вказану вимогу позивач не сплатив у повному обсязі судовий збір.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши фактичні данні, які мають значення для вирішення поданих клопотань, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 Сімейним кодексом України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 наведеної Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09)).

Частиною 1 статті 158 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутністю іншої особи.

Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування, а також до суду для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. При цьому звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі визначений у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, на яку посилається сторона відповідача, визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Положеннями статті 2 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19 (провадження № 61-1807св20), Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20) зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) відступив від висновку, сформульованого у зазначених постановах, конкретизувавши його таким чином: закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини, ОСОБА_1 вказав, що між ним та відповідачем по справі, ОСОБА_2 , не досягнуто згоди щодо його участі у вихованні їх спільної дитини ОСОБА_3 . Відповідач почала створювати різні перешкоди та взагалі заборонила спілкуватися з сином. Розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 20 лютого 2020 року № 31 визначено дні зустрічі його з малолітнім сином та зобов`язано матір ОСОБА_2 не перешкоджати у спілкуванні батька з дитиною, проте відповідач не виконує вищезазначене розпорядження та чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та його участі у вихованні сина, відносно останньої був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також не погоджуючись з доводами позивача, ОСОБА_2 у відповідності до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України надала відзив на позовну заяву, в якому виклала свої міркування стосовно виниклих правовідносини. Вказані розбіжності в позиціях сторін свідчать про те, що між сторонами у справі все ж таки наявні неврегульовані питання відносно визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином.

За таких обставин, установивши, що в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з сином, у тому числі за наслідком звернення батька до органу опіки та піклування відповідно до статті 158 Сімейного кодексу України, урахувавши встановлені у цій справі конкретні обставини, інтереси дитини, а також інтереси відповідача та позивача, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Також в поданому клопотанні представник відповідача просила залишити без розгляду вимогу позивача в частині визначення способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, оскільки при зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 згідно прохальної частини було заявлено дві вимоги, проте сплачений судовий збір лише за одну позовну вимогу.

З даного приводу слід зазначити, що як вбачається зі змісту позовної заяви позивач, ОСОБА_1 , просить суд винести рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , 2019 року народження, та визначити такі способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, за наступним графіком побачень: щотижня в середу та четвер з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності матері; щотижня з 09 години 00 хвилин суботи до 20 години 00 хвилин неділі без присутності матері; день народження ОСОБА_3 , 2019 року народження; щороку у літній період (червень серпень) протягом не більше ніж 14 календарних днів підряд з обов`язковим попередженням ОСОБА_2 за 15 календарних днів про місце проведення відпочинку та дозвілля; день народження ОСОБА_1 та дні народження близьких родичів ОСОБА_1 за попереднім повідомленням ОСОБА_2 не менше ніж за 3 календарні дні про місце і час такого святкування.

Приписами частини 1 статті 188 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, на думку суду прохання позивача «зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження» нерозривно пов`язане з проханням «визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, …», тому є одним способом захисту та відновлення порушеного права позивача і у питанні сплати судового збору вважається однією немайновою позовною вимогою.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер спірних правовідносин суд вважає, що клопотання представника відповідача адвоката Коваленко В. М. про залишення без розгляду позовної вимоги в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 1 5, 10 13, 17, 19, 128, 133, 188, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 статті 255, статтями 260, 261, 263 265, 268, частинами 5 та 11 статті 272, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань представника ОСОБА_2 адвоката Коваленко Валентини Миколаївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини та залишення без розгляду позовної вимоги в частині визначення способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , 2019 року народження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Т. М. Трояновська