ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1678/22 Номер провадження 22-ц/814/2023/24Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , тимчасово виконуючої обов`язки начальника керівника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області»

на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року у складі судді Павлійчук А. В.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , тимчасово виконуючої обов`язки начальника керівника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на користь відповідача,

в с т а н о в и в:

07 серпня 2023 року представник відповідача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» судових витрат у розмірі 5 128 грн, які складаються із 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 128 грн поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Заява мотивована тим, що при розгляді справи ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» користувалося професійною допомогою адвоката Литвинчук Ю. В на підставі договору № 85 про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2022.

До відзиву на позовну заяву було надано попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, в якому було заявлено, що витрати відповідача складатимуть витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, а також поштові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Оскільки правова допомога була надана належним чином та в повному обсязі, витрати на правову допомогу адвоката є повністю обґрунтованими та згідно платіжного доручення від 07.12.2022 оплачені відповідачем.

Крім того, відповідачем були понесені витрати на поштові відправлення відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на загальну суму 128 грн.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала суду мотивована відсутністю правових підстав для задоволення заяви.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 , тимчасово виконуюча обов`язки начальника керівника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити по справі додаткове рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що обґрунтування відмови у задоволенні заяви повністю ідентичні тим обґрунтуванням, які були викладені в ухвалі суду від 10.08.2023 про залишення заяви без розгляду, яка в подальшому була спростована постановою Полтавського апеляційного суду від 06.02.2024. При цьому, оскаржувана ухвала від 27.02.2024 та ухвала від 10.08.2023 є майже ідентичними, за винятком лише декількох абзаців, мають однакову структуру, посилання на ті ж норми права, однакові висновки та мотиви.

Вказує, що мотивувальна частина ухвали містить висновки про необхідність залишення без розгляду заяви, в той час як в резолютивній частині ухвали вказано про відмову у задоволенні заяви, що є різними процесуальними діями та не може мати одне і те саме обґрунтування.

Зазначає, що відповідач виконав вимогу частини восьмої статті 141 ЦПК України та до закінчення судових дебатів у відзиві на позовну заяву заявив про майбутнє відшкодування судових витрат, і протягом п`яти днів подав окрему заяву та всі необхідні докази для її задоволення, а тому посилання суду на те, що представник відповідача в останньому судовому засіданні не заявив про відшкодування судових витрат, як на причину про залишення без розгляду такої заяви, є необґрунтованим.

Звертає увагу на те, що хоча справа і відноситься до категорії незначної складеності, проте позовна заява була подана до суду 22.08.2022, а остаточне рішення у справі прийняте 03.08.2023, тобто справа розглядалася майже рік і за цей час було здійснено велику кількість роботи і надано безліч правової допомоги у вигляді складання процесуальних документів, аналізу великої кількості судової практики, поїздки до суду першої інстанції в м. Глобино, заявлення клопотань, тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

По справі встановлено, що рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати відмовлено.

07 серпня 2023 року тимчасово виконуюча обов`язки начальника керівника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 5 128 грн, які складаються із 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 128 грн поштових витрат пов`язаних із розглядом справи.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2023 року вказану заяву залишено без розгляду.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не виконано вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України в частині подання доказів витрат на правничу допомогу у встановлений законом строк, при цьому в останньому судовому засіданні 03.08.2023 представник відповідача ніяких заяв стосовно подальшого відшкодування судових витрат не робила.

Такі висновки суду не відповідають нормам процесуального права та суперечать встановленим фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звідси, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У даній справі встановлено, що у поданому відповідачем 05.10.2022 засобами поштового зв`язку відзиві на позовну заяву вказано орієнтований розмір витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи. Також зазначено, що докази на підтвердження понесених судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

Остаточне рішення у справі прийнято судом 03 серпня 2023 року, заяву про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження понесених судових витрат пов`язаних з розглядом справи було подано представником відповідача через систему «Електронний суд» 07 серпня 2022 року, тобто в межах строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, вказаного не врахував та, обмежившись ідентичними посиланнями на ті ж обставини та норми права, що і в ухвалі від 10.08.2023 про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду, фактично не вирішив постановленого питання, що унеможливлює ухвалення такого рішення апеляційним судом.

За вказаних обставин ухвала Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року підлягає скасуванню, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи за заявою ОСОБА_1 , тимчасово виконуючої обов`язки начальника керівника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення/

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , тимчасово виконуючої обов`язки начальника керівника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» задовольнити частково.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна