РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/4045/23

Провадження № 22-ц/4815/341/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ошурко О.О. на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року, ухвалене в складі судді Снітчук Р.М., повний текст рішення складено 18.12.2023 року у справі № 570/4045/23

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Позов обгрунтований тим, що 13 вересня 2018 року о 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в с. Великий Олексин Рівненського району при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю марки «MERCEDES-BENZ Е220D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та допустив з ним зіткнення, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ Е220D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був забезпечений згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Програма-VIP» №777.22.2695005 від 15 липня 2022 року, укладеним між ТОВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 .

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2022 року у справі №570/3432/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

13 жовтня 2022 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в сумі 277530 грн. 84 коп.

Позивачем направлено заяву до АТ "СК "КРАЇНА" на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації за вказаною подією. 18 квітня 2023 року АТ "СК "КРАЇНА " відшкодувало позивачу 127 400 грн. 00 коп.

Просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 150130 грн. 84 коп.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в сумі 150130 (сто п`ятдесят тисяч сто тридцять) грн. 84 коп.

Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що належним та достатнім доказом розміру заподіяної шкоди є висновок експерта №420.23СЕ від 09.01.2024 року. Одночасно просив суд приєднати вказаний висновок до матеріалів справи.

Відзив до апеляційного суду не надходив.

22 травня 2024 року до апеляційного суду надійшла інформація, що ОСОБА_1 офіційно має статус безвісті зниклого за особливих обставин з 14.03.2024 року.

Підстав для зупинення апеляційного провадження немає.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Установлено, що 13 вересня 2018 року о 17 год. 40 хв. рухаючись по вул. Шевченка в с. Великий Олексин Рівненського району водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю марки «MERCEDES-BENZ Е220D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та допустив з ним зіткнення, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2022 року у справі №570/3432/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ Е220D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був забезпечений згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Програма-VIP» №777.22.2695005 від 15 липня 2022 року, укладеним між ТОВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у застрахована у АТ "СК "КРАЇНА", відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 006416704. Ліміт за шкоду майну встановлено 130000 грн., франшиза 2600 грн. 00 коп.

14 вересня 2022 року потерпілий в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_2 , власник автомобіля «MERCEDES-BENZ Е220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до страховика ТДВ «Експрес Страхування»» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № від 16.09.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ Е220», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 277530 грн. 84 коп.

13 жовтня 2022 року ТДВ "Експрес страхування" на підставі платіжного доручення №53886549 від 13.10.2022 р. виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2 , шляхом перерахування безготівкових коштів на його рахунок у вказаному розмірі.

18 квітня 2023 року АТ "СК "КРАЇНА" у межах ліміту відповідальності здійснила страхове відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» у сумі 127400 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №9d9а486100.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно зі статтями 81 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, визначених статтею 993 ЦК України та статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для задоволення позову ТДВ «Експрес Страхування», оскільки воно здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу «Mersedes-Benz», та отримати в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) з винної у ДТП особи ОСОБА_1 в сумі 150130,84 грн.

Згідно з частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що відповідач в суді першої інстанції клопотань про витребування додаткових доказів, в тому числі призначення автотоварознавчої експертизи не заявляв, а подавав висновок експерта одночасно із апеляційною скаргою, після ухвалення судом рішення, при цьому не зазначив поважні причини їх неможливості подання до суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про доручення нових доказів - висновку експерта від 09.01.2024, оскільки він не був предметом дослідження суду першої інстанції.

За приписами частини четвертої статті 12 ЦПК України (змагальність сторін) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Витрати, за подання апеляційної скарги слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ошурко О.О. залишити без задоволення.

Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2023 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 13 червня 2024 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.