Справа № 495/1198/24
№ 2/183/2953/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 червня 2024 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2024 справу передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2024, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини, позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві об`єднані позовні вимоги, які не підлягають розгляду в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, позбавлення батьківських прав), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення, та зупинення в зв`язку з цим, провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справи про визначення місця проживання дитини та про позбавлення батьківських прав, оскільки це може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дитини та про позбавлення батьківських прав.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу, про визначення місця проживання дитини та про позбавлення батьківських прав є різними.

Відповідно до п. 5 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 4 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Проте у позовній заяві в якості третьої особи вказано - Службу у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, а повинно бути вказано орган опіки та піклування того району, де на час розгляду справи зареєстрована або ж фактично проживає дитина.

Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866 передбачено, що для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Однак, в позовній заяві не зазначено чи звертався позивач до органу опіки та піклування, чи наявний висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини з позивачем та висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав, відсутні посилання на докази, що дитині створені належні побутові умови для проживання.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн.

З письмових матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,20 грн., тобто за дві позовні вимоги немайнового характеру.

Враховуючи те, що позивач у позовній заяві просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини та позбавити відповідача батьківських прав, а при подачі позовної заяви сплачено лише судовий збір за дві немайнові вимоги, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір ще за одну немайнову вимогу у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, зава буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.