Справа № 752/1054/21
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Негірьової О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: керівник Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.04.2024 призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Скарга обґрунтовується тим, що 21.12.2021 Деснянським районним судом м. Києва, ухвалено додаткове рішення у справі № 752/1054/21, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45500,00грн судових витрат. На виконання даного рішення судом 25.10.2022 видано виконавчий лист. У подальшому 06.03.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Голосіївського відділу державної виконавчої служби заяву про примусове виконання рішення разом з виконавчим листом, та просив копії постанов, у тому числі про відкриття виконавчого провадження, надсилати йому за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно із даних сайту ПАТ «Укрпошта», вищевказане відправлення Голосіївським ВДВС було отримано 08.03.2024. Однак суб`єктом оскарження, у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», ніякого рішення на підстави заяви від 06.03.2024, заявнику надіслано не було. 03.04.2023 заявник повторно звернувся до Голосіївського ВДВС, в якій просив надіслати йому документи виконавчого провадження за результатами розгляду його заяви, а також повідомити по якій причині це зроблено не було. Однак його звернення було проігноровано, відповідь не була надана.

На підставі вищенаведеного просить визнати неправомірну бездіяльність керівника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо зволікання з прийняттям документу виконавчого провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.03.2024 про примусове виконання рішення. Визнати неправомірну бездіяльність керівника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо не надсилання на вказану ОСОБА_1 документу виконавчого провадження за результатами розгляду його заяви від 06.03.2024. Визнати неправомірну бездіяльність керівника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо ненаданні ОСОБА_1 відповіді на заяву від 03.04.2024. Зобов`язати керівника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), невідкладно прийняти рішення і надіслати ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , документ виконавчого провадження за результатами розгляду заяви від 06.03.2024 про примусове виконання рішення.

09.05.2024 до суду від Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшло клопотання, у якому викладене обґрунтування стосовно скарги ОСОБА_1 . Так представником ВДВС зокрема зазначено, що 12.03.2024, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», було постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою про примусове виконання рішення суду, зареєстроване у Відділі за № 5578 від 11.03.2024. Згідно витягу з реєстру відправки вихідної кореспонденції Відділу, постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, номер рекомендованого відправлення 125 на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , була отримана особисто особою 29.03.2024. Додатково повідомляють, що перевіркою реєстрів вхідної кореспонденції Відділу на 08.04.2024 і до кінця квітня місяця, державному виконавцю заява ОСОБА_1 від 03.04.2024, не передавалась, не реєструвалась та не сканувалась в автоматизованій системі виконавчих проваджень. Враховуючи вищевикладене, визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця є безпідставною у зв`язку з тим, що виконавцем не порушено строків прийняття рішення за вищевказаними заявами.

ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 18.06.2024, не з`явився. До суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Тукмана Є.Г.надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Вимоги, викладені у скарзі підтримує в повному обсязі.

Представник суб`єкту оскарження, Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в судове засідання призначене на 18.06.2024, не з`явився. До суду надійшло клопотання про розгляд скарги без участі представника Відділу. Просять відмовити в задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 18.06.2024, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

За таких обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності скаржника, боржника та державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти та їм правовідносини.

25.10.2022 Деснянським районним судом м. Києва, було видано виконавчий лист №752/1054/21, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45500,00грн.

06.03.2024 ОСОБА_1 надіслав до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву про примусове виконання рішення. Відповідно до вищевказаної заяви просив прийняти до виконання виконавчий лист виданий Деснянським районним судом м. Києва по справі №752/1054/21, щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь 45500,00грн, та направляти йому всі процесуальні документи за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява була відправлена за допомогою засобу поштового відправлення «Укрпошта», за накладним номером № 961. Згідно із даних сайту «Укрпошта», вищевказане відправлення Голосіївським ВДВС було отримано 08.03.2024.

12.03.2024 Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45500,00грн.

12.03.2024 Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було накладено арешт на кошти боржника.

13.03.2024 Постановою державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), виконавче провадження ВП НОМЕР_1 було приєднано до зведеного виконавчого провадження - ВП № НОМЕР_2

Зведене виконавче провадження ВП № НОМЕР_2, окрім виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, також містить в собі виконавче провадження ВП НОМЕР_3 та ВП № НОМЕР_4 за виконавчими листами по справі № 752/1054/21 від 25.10.2022 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

21.03.2024 Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), було направлено постанову ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Поштовому відправленню було присвоєно № 125. Згідно із даних сайту «Укрпошта», вищевказане відправлення було отримано ОСОБА_1 29.03.2024.

03.04.2024 ОСОБА_1 надіслав до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву з проханням надіслати йому документи виконавчого провадження, прийняті за результатами розгляду його заяви від 06.03.2024, оскільки дотепер це зроблено не було, тому просив повідомити причини такого зволікання.

Заява була відправлена за допомогою засобу поштового відправлення «Укрпошта», за накладним номером № 243. Згідно із даних сайту «Укрпошта», вищевказане відправлення Голосіївським ВДВС було отримано 08.04.2024.

Однак як вбачається з журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), дана заява до Відділу не надходила. На виконання до державного виконавця не передавалась.

До того ж, як вбачається з фіскального чеку «Укрпошта», заява від 03.04.2024 була відправлена рекомендованим листом, однак зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, суду скаржником не надано. На підставі цього суд позбавлений можливості встановити прізвище уповноваженої особи, яка отримала вищевказане відправлення.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено відповідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтями 1 та 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання зазначених рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом №1404-VIII (державні виконавці).

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний виконувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

На виконання вищевказаних норми закону, на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.03.2024, яка була отримана Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 08.03.2024 (п`ятниця), та яка була передана державному виконавцю 11.03.2024 (понеділок) - 12.03.2024 (вівторок) державним виконавцем своєчасно (не пізніше наступного дня) постановлено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45500,00грн.

Згідно із Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016, була створена автоматизована система виконавчого провадження - інформаційно-комунікаційна система, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

У відповідності п. 2, 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово (розділ VІI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження).

Таким чином, скаржник ОСОБА_1 , для отримання інформації щодо відкриття виконавчого провадження за своїми заявами, міг самостійно здійснити пошук відомостей виконавчих проваджень, за якими він є стягувачем, шляхом пошуку на сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не було порушено строків прийняття рішень щодо відкриття виконавчого провадження та вчасно постановлено постанови в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2, а отже всі дії відповідали приписам вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Отже аналізуючи зазначене вище, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню повністю.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У скарзіОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: керівник Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 18.06.2024.

Суддя В.В. Бабко