КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 363/3669/23

провадження № 22-ц/824/7659/2024

11 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року в складі судді Рудюка О. Д.,

встановив:

10.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Обґрунтовував позовні вимоги тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 250 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 2 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

11 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження і з того часу на рахунок отримувача аліментів щомісяця надходить 1 250 грн на кожну дитину. Натомість встановлений прожитковий мінімум змінився декілька раз. У позивача є підстави вважати, що відповідач приховує частину доходів та не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 141 СК України. Вважав, що доцільним буде змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх розмір у частині від доходу відповідача.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частині від заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 40% від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

31.01.2024 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки:

- позивач звернувся до суду не з метою зміни розміру аліментів, а з проханням змінити спосіб стягнення аліментів, встановивши його у відсотку від доходу відповідача;

- відповідно до положень ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд проігнорував цю норму закону, тим самим порушивши права позивача;

- в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції багато уваги приділяє нормам законодавства, що стосуються зміни розміру аліментів через зміну матеріального стану сторін, однак позовна заява не містить таких вимог і для відповідача розмір виплат не зміниться;

- позивач довів обставини, на які він посилається відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України, зазначивши пряму норму закону, що передбачає виключний вибір позивача визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки саме на його утриманні знаходяться неповнолітні діти.

Посилання представника відповідача на те, що дохід відповідача становить 860 грн на місяць, не відповідає дійсності. Виходячи з наданих самою відповідачкою документів (довідка ОК-5) її щомісячний дохід значно вище. Посилання на те, що у відповідача на утриманні знаходиться мама-інвалід не відповідає дійсності, оскільки вся їх родина (відповідач мама та дві старші сестри) зараз проживають у Німеччині.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Скульський С. І. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте за наслідком повного та об`єктивного розгляду справи. Судом враховано, що відповідачка на даний час не працює, 12 серпня 2022 року у неї народився син. Єдиним джерелом доходу відповідачки є допомога при народженні дитини ( в Україні становить 41 280 грн. Одноразово виплачується 10 320 грн, а решта суми - по 860 грн протягом 36 місяців). Відповідачка в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивач також зобов`язаний утримувати дітей, при цьому він приховує свої доходи та майновий стан.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Кирієнко В. В. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2006 рок у по 12 травня 2021 року. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 250 грн на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 2 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до розрахунку старшого державного виконавця, станом на 10.11.2023 заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня.

20 травня 2022 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу : ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_9 , матір`ю якого є ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5) станом на 21.09.2023, ОСОБА_2 починаючи з жовтня 2022 року по червень 2023 року отримувала дохід в сумі 6 700 грн щомісячно, страхувальник - Управління соціального захисту населення Вишгородської райдержадміністрації.

Відповідно до довідки МСЕК від 13.12.2004, ОСОБА_10 , 1948 року народження, є особою з інвалідністю 2 групи безстроково.

Звертаючись до суду з позовом з про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, позивач посилався на те, що у нього є підстави вважати, що остання приховує частину доходів та не виконує свої обов`язки, передбачені ст. 141 СК України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів щодо зміни матеріального становища відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, з урахуванням вищевикладеного висновку Верховного Суду України та вказаних норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 не навів доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів та встановлення нового розміру аліментів у розмірі 40% від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Доказів того, що відповідачка, яка має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює та має дохід, який приховує від відповідача, є недоведеними.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.06.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук