Провадження №2/333/1396/24
12 червня 2024 року м. Запоріжжя
Позивач ТОВ «Гелексі Фінанс» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Гелексі Фінанс» про оформлення договору про отримання споживчого кредиту. Після чого було укладено договір №26-10-20-01-Ю. Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за договором №26-10-20-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 жовтня 2020 року в сумі 701 890,00 гривень, яка складається з: 336 267,67 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 181 516,53 гривень - проценти за користування кредитом, 184 106,55 гривень - заборгованість за процентами за неправомірне користування кредитом та судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 26 жовтня 2020 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір №26-10-20-01-Ю надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту в сумі 230 000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 48 % річних, строком на 12 місяців з 26.10.2020 року по 25.10.2021 року (а.с.26-37).
Додатком №1 до цього договору встановлений графік розрахунків, визначені додаткові та супутні послуги (а.с.38-39).
ОСОБА_1 надала розписку про отримання від ТОВ «Гелексі Фінанс» примірник підписаного між ними договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №26-10-20-01-Ю від 26.10.2020 року в письмовій формі, а також додатки до нього, а також паспорт кредиту (а.с.40).
27 вересня 2021 року між сторонами укладено договір №1 про внесення змін та доповнень до договору №26-10-20-01-Ю, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кошти в сумі 338 000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 54% річних, при цьому сума, що надається у позику, становить 108 000,00 гривень, а загальна сума неповернутої позики 336 267,67 гривень. Сторони виклали п.1.5. в новій редакції: Кредит надається строком на 24 місяці від дати отримання кредиту, тобто з 26.10.2020 року по 26.10.2022 року (а.с.57-59).
Додатком 2 до договору №26-10-20-01-Ю встановлено графік розрахунків із зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів. (а.с.60-61)
ОСОБА_1 надала розписку про отримання від ТОВ «Гелексі Фінанс» примірник підписаного між ними договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №26-10-20-01-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26.10.2020 року в письмовій формі, а також додатки до нього (а.с.64).
ТОВ «Гелексі Фінанс» виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжними дорученнями та видатковими касовими ордерами (а.с.67-73).
За доводами позовної заяви, на виконання умов договору №26-10-20-01-Ю, відповідач у період з 26.11.2020 року по 27.10.2021 року здійснювала платежі, на загальну суму 117 600,00 гривень, проте в подальшому не виконувала зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі, заявленому до стягнення.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч.3 ст.653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, що передбачено ч.2 ст.549 ЦК України.
З наведених обставин даної справи вбачається, що між сторонами був укладений договір, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів. Позивачем надані докази на підтвердження обставин виконання ним договірних зобов`язань повністю, та докази часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором.
Згідно наведеного позивачем розрахунку станом на 26 жовтня 2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 701 890,75 гривень, яка складається з: 181 516,53 гривень непогашена заборгованість за нарахованими відсотками, 336 267,67 гривень заборгованість за тілом кредиту, 184 106,55 гривень проценти за неправомірне користування кредитом нараховані з 27.10.2022 року по 01.11.2023 року.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмежено відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором №26-10-20-01-Юнадання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 жовтня 2020 року в сумі 701 890,75 гривень, яка складається з: 181 516,53 гривень непогашена заборгованість за нарахованими відсотками, 336 267,67 гривень заборгованість за тілом кредиту, 184 106,55 гривень проценти за неправомірне користування кредитом нараховані з 27.10.2022 року по 01.11.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя С.С. Тучков