ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2998/19
Провадження №2/477/476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Саукової А. А.,

за участі секретаря судового засідання Купрейчик К. М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом приведення конфігурації земельної ділянки до відповідності із внесенням змін до координат земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , які містяться у Державному земельному кадастрі України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок придбано позивачкою за договором купівлі-продажу нерухомого майна 22.08.2001р. відповідно до договору № 556 укладеного на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрований ММ БТІ 03.09.2001р., і який рішенням Жовтневого районного суду від 23.04.2014р. визнано дійсним.

Відповідно до рішення 3 сесії 24 скликання Воскресенської селищної ради від 22.10.2002р. позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,1339 га по АДРЕСА_1 , про що 27.02.2003р. видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-МК № 019996, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 845.

У зв`язку із тим, що зазначений державний акт було видано у 2003р., а за період 2003 2019 року відбулися значні зміни в земельному законодавстві (особливо технічні), позивачкою було прийняте рішення щодо виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з наміром отримати кадастровий номер та здійснити реєстрацію її речового права у єдиному державному, реєстрі нерухомого майна, адже відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації (перереєстрації).

Тому на замовлення позивача ФОП ОСОБА_4 було виготовлено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) станом на 2019 рік.

Із актом щодо погодження меж позивачка звернулась до своїх сусідів по межі, власників (співвласників) житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Однак в підписанні акту погодження меж їй було відмовлено.

З часом з`ясувалося, що відповідачі, звернулися до відділу у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області раніше, отримали кадастровий номер та витяг і зареєстрували своє право власності на земельну ділянку.

З інформації, яку надав їй відділ у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській слідує, що на її земельну ділянку не можливо отримати витяг ДГК у зв`язку із тим, що земельна ділянка відповідачів (за графічним розташуванням відповідно до точок координат та кутів поворотів) находить (накладена) на частину її земельної ділянки.

Шляхом мирного врегулювання спірного питання є власна заява відповідача щодо приведення конфігурації земельної по АДРЕСА_2 до відповідності шляхом внесення змін в координати земельної ділянки, щоб не було накладення із сусідньою ділянкою по АДРЕСА_1 . Однак відповідачі відмовляються від спілкування на тему вирішення питання щодо земельних ділянок. На теперішній час вони намагаються перенести паркан на територію земельної ділянки позивачки.

Враховуючи викладені обставини, позивачка звернулася до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Островської О. В. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлявся відповідно до положень ст.128, 130 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлялася відповідно до положень ст.128, 130 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат Куценко Ю. О. в судове засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити ОСОБА_1 у позові в повному обсязі у зв`язку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку ( АДРЕСА_1 ) не зареєстроване в Реєстрі прав власності, вказана земельна ділянка відсутня на Кадастровій карті України. По-друге, відповідачі у справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є власниками рівних часток по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до свідоцтва про право власності від 27.07.2006р.). Даний будинок розташований на належній їм (також у рівних частках) на праві власності земельній ділянці, що має ту ж адресу, кадастровий номер: :07:025:0004. Крім того, до цієї земельної ділянки примикає й інша, що також належить відповідачам, надана з метою ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер: :07:025:0129. Відповідачі користуються земельними ділянками правомірно, не порушуючи прав сусідів. По-третє, в користуванні позивача наявні чисельні самовільні споруди для обслуговування котрих позивачу необхідна більша ніж належна в користуванні земельна ділянка. В тому числі позивачем була фактично збільшена площа і основного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці. Обслуговування цих самовільно побудованих споруд, на думку відповідачів, в тому числі є однією з причин конфлікту позивача з відповідачами. Також позивачем обраний неналежний спосіб захисту свого права.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26 січня 2021 року провадження у справі зупинено та призначено судову земельно - технічну експертизу проведення якої доручено експертам Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області.

11 листопада 2021 року до суду надійшли матеріали земельно - технічної експертизи, з висновком експерта № 125-039.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Судові засідання неодноразово відкладались у зв`язку з клопотанням сторін про виклик та допит у судовому засіданні експерта, а також у зв`язку з введенням у краіні військового стану, через що призначені справи знімались з розгляду відповідно до розпорядчих актів голови суду, порушенням транспортного сполучення та поштового зв`язку між населеними пунктами, відсутності працівників апарату суду, що позбавляло можливості повідомити сторони про дату судового засідання, а також у зв`язку з небезпекою для учасників справи та працівників суду, пов`язаною з ракетними обстрілами, оскільки будівля суду розташована в межах м. Миколаєва, яке перебувало у зоні бойових дій.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна № 556 від 22.08.2001р. укладеного на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрований ММ БТІ 03.09.2001р., і який рішенням Жовтневого районного суду від 23.04.2014р. визнано дійсним.

Відповідно до рішення 3 сесії 24 скликання Воскресенської селищної ради від 22.10.2002р. ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку площею 0,1339 га по АДРЕСА_1 , про що 27.02.2003р. видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-МК № 019996, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 845.

ФОП ОСОБА_4 виготовлено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) станом на 2019 рік.

Право власності на земельну ділянку позивача, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване в Реєстрі прав власності, вказана земельна ділянка відсутня на Кадастровій карті України.

За клопотанням позивача у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлені наступні питання: чи відповідають існуючі (фактичні) межі земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 правовстановлюючим документам; Чи відповідає земельна ділянка позивача, розташована по АДРЕСА_1 , межам зазначеним в державному акті, відносно суміжних меж землекористувачів. Якщо ні, то які межі мають невідповідність та у якому розмірі; чи можливо привести конфігурації земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до відповідності із фактичним користуванням? Якщо так, то які є варіанти приведення спірних земельних ділянок у відповідності до їх розмірів за правовстановлюючими документами з найменшим порушенням прав та врахування інтересів, як позивача так і відповідачів)?

Відповідно до Висновку судового експерта Світлани Лесків № 125-039, земельна ділянка при домоволодінні АДРЕСА_1 площею - 1339,0 кв.м. на піставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 27 лютого 2003р. Серія II- МК №019996 знаходиться у власності ОСОБА_1 . Фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_1 , встановлена згідно даних геодезичної зйомки, складає - 1336,0 кв.м., що не відповідає площі, вказаної в Державному Акті від 27 лютого 2003р. Серія II- МК №019996. Розбіжність в менший бік складає - 3,0 кв.м.

Земельна ділянка при домоволодінні АДРЕСА_1 , площею - 1647,0 кв.м., в тому числі: Площею -147,0 кв.м. - на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства від 27 червня 2008р. Серія ЯЕ №922923 знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках, а саме по частки. Площею 1500,0 кв.м. на підставі Державного Акту на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд від 27 червня 2008 р. Серія ЯЕ № 922922 знаходиться у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках, а саме по частки.

Загальна площа земельних ділянок, які знаходяться у спільній частковій власності співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках, а саме по 1/2 частки, згідно даних Державних Актів, складає - 1647,0 кв.м. Фактична площа земельної ділянки АДРЕСА_1 , встановлена згідно даних геодезичної зйомки, складає - 1562,0 кв.м., що не відповідає площі, вказаної в Державних Актах від 27 червня 2008р. Серія ЯЕ №922923 та Серія ЯЕ №922922. Розбіжність в менший бік складає - 85,0 кв.м.

На підставі вище зазначеного, площі земельних ділянок АДРЕСА_3 , не відповідають площам, які зазначені в Державних Актах від 27 червня 2008р. Серії ЯЕ №922923 та Серія ЯЕ №922922, та в Державному Акті від 27 лютого 2003р. Серія II- МК №019996.

Дослідивши Державний Акт на право приватної власності на земельну ділянку від 27 лютого 2003р. Серія II- МК №019996, яка знаходиться у власності ОСОБА_1 та фактичні межі земельної ділянки, які визначені геодезичною зйомкою на місці, встановлено: розбіжність в розмірах меж земельної ділянки, складає: По фасаду з боку вул. Горького - по прямій ( Державний Акт) - 17,5 м., (факт) - 17,07м., фактично менше на - 0,43м. По правій боковій межі з боку земельної ділянки Галушка - по прямій (Державний Акт) - 84,0м., (факт) - 84,23м. фактично більше на 0,23м. По лівій боковій межі з боку - по прямій (Державний Акт) - 84,0м. (факт) - 84,86м., фактично більше на 0,86м. По задній торцевій межі - по прямій (Державний Акт) - 14,4м. (факт) - 14,49м. фактично більше на 0,09м.

Дослідивши конфігурацію земельної ділянки №89 позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , яка була встановлена по даним Державного Акту на право приватної власності на землю від 27 тогого 2003р. Серія II- МК №019996, а також фактичну конфігурацію земельної ділянки, встановлено: згідно Державного Акту на право приватної власності межі земельної ділянки встановлені прямі, в результаті чого земельна ділянка відображена, як прямокутник площею - 1339,0 кв.м. згідно фактичних замірів меж, встановлено, що права межа земельної ділянки, яка є межею суміжного землекористування з земельною ділянкою № НОМЕР_1 фактично проходить по ламаній з прямих з виступом на 0,52м. в бік земельної ділянки № НОМЕР_1 .

Тобто, фактична конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 не відповідає конфігурації земельної ділянки, яка зазначена в Державному Акті від 27.02.2003р. в частині межі суміжного землекористування з земельною ділянкою АДРЕСА_2 .

Встановити, чи можливо привести конфігурації земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до відповідності із фактичним користуванням, можливо тільки після розробки нової Технічної документації по відновленню (встановленню) меж для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 , виконаною ліцензованим землевпорядником, в зв`язку з тим, що конфігурація меж земельної ділянки № 91, які встановлені Державним Актом від 27 лютого 2003р. Серія II- МК №019996 не співпадає з конфігурацією меж земельної ділянки, яка є на даний час, а саме: конфігурація меж № 91 Згідно Державного Акту зсунута в бік земельної ділянки № НОМЕР_2 загальною площею - 170,08 кв.м. та виступає за фасадну межу площею - 4,79 кв.м.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбаченихзаконом, способів.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Разом з тим суд зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому головною умовою задоволення позову є встановлення протиправності дій відповідача, проте у даній справі площі земельних ділянок як позивача, так і відповідачів не відповідають площам, які зазначені в Державних Актах, а привести конфігурації земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 до відповідності із фактичним користуванням можливо тільки після розробки нової технічної документації по відновленню (встановленню) меж для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 , про що зазначено у висновку експерта.

Враховуючи, що право власності позивача на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване в Реєстрі прав власності та вказана земельна ділянка відсутня на Кадастровій карті України, отже не є сформованою, не є можливим привести конфігурацію вищезазначеної земельної ділянки до відповідності із внесенням змін до координат земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , які містяться у Державному земельному кадастрі України, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на позивача у зв`язку з повною відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 78, 79, 152 ЗК України, 391 ЦК України, 4, 5, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , адреса реєстрації, АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо;

відповідач ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо.

Повний текст рішення складений 09 квітня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у складі колегії суддів по кримінальній справі № 477/6/23 з 28 березня 2025року по 05 квітня 2024 року.

Суддя А.А.Саукова