Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024 Справа №607/6365/24 Провадження №2/607/1852/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Крупи А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягувати з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання позивача, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В обґрунтування вимог вказує на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вже тривалий час відповідач фінансово не забезпечує та не утримує їх спільну дитину, а його матеріальна допомога має лише разовий характер, що не забезпечує належного рівня життя дитини. Проте, відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я дозволяє йому працювати, інших осіб на утриманні не має. Крім того, він проходить військову службу за контрактом у ЗСУ, тобто є працевлаштованим. Тому, враховуючи, інтереси дитини та з метою забезпечення їй належного рівня життя, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 03.04.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому щодо задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання сина відповідач не заперечує. Однак, просить відмовити у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини. Зазначає, що між сторонами не існувало спору щодо сплати аліментів. У лютому 2024 року позивачка та відповідач досягнули домовленості, згідно якої відповідач в рахунок сплати аліментів зобов`язався подарувати позивачці належну йому одну другу частку у спільному майні подружжя, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зараз проживає позивачка разом із дитиною, а також залишить у користування позивачки зареєстрований за ним автомобіль марки Honda моделі CR-V. На виконання вказаної вище домовленості, 14.02.2024 між сторонами було укладено договір дарування квартири і відповідач передав у користування позивачки згаданий вище автомобіль, попередньо оформивши у нотаріуса довіреність на розпорядження вказаним майном, яка знаходиться у користуванні позивачки. Окрім того, відповідач залишив позивачці спільно заощадженні з нею грошові кошти у розмірі 16 тисяч доларів США. Просить врахувати, що із свого грошового забезпечення, як військовослужбовця значну частину коштів витрачає на потреби своєї служби. Крім того, відповідач проживає з іншою жінкою, яка на даний час вагітна від нього та частково перебуває на його утриманні.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання 11.06.2024 не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Однак, у судовому засіданні 14.05.2024 представник позивача надав усні пояснення, суть яких відображена у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання 11.06.2024 не з`явились, представник подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позову заперечив частково, з підстав зазначених у відзиві. В судовому засіданні 14.05.2024 представник відповідача надав усні пояснення, які, в цілому, відповідають аргументам, викладеним у відзиві.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 22.06.2019. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане 11.02.2023).

Згідно витягу №291 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого 18.03.2024 ЦНАП Байковецької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

14.02.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Олексишин М.Ю. за номером в реєстрі 206.

Згідно з умовами договору ОСОБА_2 передає безоплатно у власність (дарує), а ОСОБА_1 безоплатно приймає в дарунок квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 62,7 кв.м., вартістю 620000,00 грн.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів виготовленого станом на 19.04.2024, у власності ОСОБА_2 перебуває автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», 2000 року випуску.

Відповідно до довідки про доходи виданих 11.04.2024 Військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ). Загальна сума доходу за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 становить 693102,69 грн. Загальна сума доходу за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 становить 142946,61 грн.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Зважаючи на те, що платник аліментів за віком є працездатним, отримує дохід, вік та стан здоров`я дитини, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позову у цій частині, аліменти на утримання дитини слід визначити в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи вимогу про стягнення аліментів із відповідача на користь позивача на її утримання як дружини, до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст. 84 СК України).

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу. (Постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд має з`ясувати чи має змогу відповідач сплачувати вказані аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Позивач просить суд, окрім аліментів на утримання дитини в розмірі від усіх доходів платника аліментів, стягнути також аліменти в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів на утримання її, як дружини.

Однак, всупереч ст. 81 ЦПК України позивач, маючи обов`язок довести ті обставини на які посилається в обґрунтування позову, не надала доказів, які б підтверджували необхідність сплачувати аліменти на дружину саме в заявленому розмірі.

При цьому, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що він не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, зважаючи на те, що він перебуває на військовій службі та отримує грошове забезпечення.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно перебування у нього на утриманні іншої жінки ОСОБА_9 , яка є від нього вагітною, оскільки надана відповідачем консультація спеціаліста від 27.02.2024 стосовно вагітності останньої не підтверджує факт його батьківства чи їх спільного проживання (ведення спільного господарства).

При визначенні розміру аліментів на дружину, суд враховує ту обставину, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки доходів задоволена.

Крім того, відповідач передав у власність позивача свою частку у спільній сумісній власності на квартиру, у якій остання проживає з дитиною, та автомобіль для користування, що сторонами не заперечується.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/12 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 19.03.2024 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, що буде розумним та справедливим по відношенню до двох сторін.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як вимога про стягнення аліментів на утримання дитини задоволена повністю, а вимога про стягнення аліментів на утримання дружини задоволена частково, з відповідача на користь держави слід стягнути 807,47 грн. (605,60 + 605,60/3) судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.03.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 19.03.2024 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 807,47 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Рішення складено та підписано 11.06.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук