Справа № 199/4685/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. дніпропетровська Скрипник О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Заявник просить вжити заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом заборони ТОВ «Газорозподільні мережі України» Дніпровська філія здійснювати заходи з примусового припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та звертатися до інших органів, підприємств, установ та організацій з метою припинення газопостачання за вказаною адресою до набрання рішенням у цій справі законної сили. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що предметом заявленого у цій справі позову є захист прав споживача, визнання дій відповідача неправомірними щодо примусового припинення газопостачання за вказаною вище адресою з підстав виникнення заборгованості у розмірі 233 021,90 грн, яка утворилася з 01.05.2022 року по 30.05.2024 року, оскільки відповідач помилково показав неіснуючі показники лічильника газу, заборгованість за спожитий газ у позивача перед відповідачем відсутня.

Саме неправомірні дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Дніпровська філія» про припинення газопостачання шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом з 14.06.2024 року порушить права позивача, як споживача послуг зі споживання природного газу.

Посилаючись на вказані обставини, для захисту конституційних прав та інтересів позивача та для забезпечення у майбутньому рішення суду, позивач вважає, що є підстави заборонити відключати подачу природного газу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи у судовому порядку та набрання рішенням суду законної сили.

Оскільки незабезпечення позову може в подальшому ускладнити або, навіть унеможливить виконання можливого рішення суду та поновлення порушених прав, заявник просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснювався без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не співмірний із позовними вимогами і не відповідає суті порушеного права, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову, у обраний позивачем спосіб, не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.

Так, у разі безпідставного і незаконного припинення газопостачання інтереси та права позивача можуть бути відновлені у спосіб відшкодування збитків, що передбачено розділом 6 глави XI Кодексу газорозподільних систем та іншими нормами цивільного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а посилання в заяві на потенційну можливість відключити житлового будинку від постачання природного газу, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що запропонований позивачем спосіб забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, спрямовані на припинення газопостачання, не співвідноситься із предметом позову, при цьому, невжиття заходів забезпечення позову не матиме наслідком невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду, оскільки зміст позовних вимог не передбачає вчинення будь-яких дій відповідачем або створення обов`язку для відповідача.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газороподільні мережі України» Дніпровська філія про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О.Г.Скрипник