Справа № 373/670/24
Номер провадження 2/373/496/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором,

установив:

Короткий виклад позовних вимог та їх обґрунтування

Позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Гайова А.С. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №3800802 від 19.05.2021 у розмірі 71850,00 грн. Також просила стягнути судові витрати, які складаються з наступного: сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн; витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

19.05.2021 ОСОБА_1 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, подав Заявку №3800802 на отримання кредиту. ТОВ «МІЛОАН» направив ОСОБА_1 електронне повідомлення (SMS) з одноразовим ідентифікатором, при уведенні якого ОСОБА_1 підтвердив прийняття умов Кредитного Договору, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН». У такий спосіб 19.05.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №3800802.

На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн.

У свою чергу, ОСОБА_1 згідно умов договору зобов`язаний був повернути кредит 18.06.2021 разом з комісією та відсотками за 30 днів користування кредитом. Однак, відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням ст. 526 та ст. 527 ЦК України. 13.09.2021 первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» на підставі Договору факторингу №07Т відступило право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №3800802 від 19.05.2021 новому кредитору позивачу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Сума грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , яку первісний кредитор відступив позивачу, складає 71850 грн, з яких: 15000 грн неповернутий кредит (тіло кредиту); 2850 грн заборгованість за комісійною винагородою за надання кредиту; 54000 грн заборгованість за відсотками.

Після відступлення права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. А тому позивач, як новий кредитор, керуючись ст. ст. 514, 1082, 1084 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь усю кредитну заборгованість в сумі 71850 грн.

Процесуальні рішення та дії у справі.

Ухвалою від 02.04.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та роз`яснено право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідачу судом запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за клопотанням сторін. Відзив на позов відповідач не надав, інших заяв та клопотань на адресу суду від нього також не надходило. Поштову кореспонденцію від суду відповідач не отримує.

За таких умов суд у відповідності до ч.5 ст. 279 та ч.2 ст. 191 ЦПК України розглянув справу на підставі письмових матеріалів, поданих позивачем.

Фактичні обставини та оцінка доказав, наданих позивачем.

До позовної заяви додано роздруковану Анкету-заяву на кредит №3800802 від 19.05.2021. Вказана анкети-заява містить відомості про особу позичальника ОСОБА_1 , суму кредиту 15000,00 грн на строк 30 днів, кінцева дата повернення кредиту 18.06.2021, сума до повернення 26850,00 грн, складові частини сукупності вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 2850,00 грн ( 19,00 відсотків від суми кредиту), проценти за користування кредитом: 9000,00 грн (2,00 відсотків від за кожен день строку користування кредитом). У цій Заяві вказано інтернет-канал залучення та IP адреса, з якої подано заяву.

В Анкеті-заяві наявна таблиця, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви №3800802, зокрема вказано, що заповнення заяви відбулось 19.05.2021 о 06:30:07, а підписання договору 19.05.2021 о 06:32:40(а.с.13).

Суд звертає увагу, що ця анкета-заява не може вважатись належним та достовірним доказом зверненням позичальника до кредитної установи за отриманням кредитних коштів, оскільки в ній не вказано назви такої установи, відсутні відомості про офіційну електронну адресу відповідної фінансової установи. Крім цього, на зворотній стороні аркушу з назвою «анкета-заява» містяться погоджені умови кредитування по заяві № 3800802, де зазначається, що замовлена сума кредиту була 20000,00 грн, а не 15000,00 грн, як вказано в анкеті-заяві.

До позову також надано роздруківку Договору про споживчий кредит №3800802 від 19.05.2021 (індивідуальна частина) між ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) в особі гендиректора Вінніченка О.В. та ОСОБА_1 (позичальник) від 19.05.2021. На першому аркуші у верхньому лівому куті зазначено, що договір підписано ОСОБА_2 19.05.2021 о 06:32. Про підписання цього договору іншою стороною (позичальником) нічого не зазначено. Також в договорі №3800802 про споживчий кредит відсутнє будь-яке посилання на анкету-заяву позичальника, яка так само має номер №3800802.

У п. 2.1 договору вказано, що кредит надається позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок, а у п. 2.7 зазначається, що усі платежі за кредитним договором повинні здійснюватися позичальником шляхом переказу коштів товариству у валюті кредиту в строки та на умовах, встановлених цим договором.

Проте, ні в договорі, ні в Анкеті-заяві №3800802 не вказані реквізити (банківський рахунок, номер картки тощо) для зарахування переказу по кредиту на рахунок позичальника позичальнику, а також відсутні будь-які відомості по банківському рахунку товариства, за якими позичальник має здійснювати платежі за кредитним договором.

За змістом п.5 договору стверджується, що позичальник до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування; отримав проект кредитного договору з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті); ознайомився з усіма його умовами (у т.ч., викладеними у п.6.3) та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства; надав згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та на доступ до інформації, що складає його кредитну історію.

У п. 6.1 договору зазначається, що кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через сайт товариства та/або мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п .6.2 договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору про його укладення.

У пункті 6.3 договору вказано, що позичальник, приймаючи пропозицію товариства, підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує своє ознайомлення і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Разом з тим, додана до позову роздруківка договору про споживчий кредит №3800802 від 19.05.2021, Графік платежів за договором про споживчий кредит №3800802 від 19.05.2021 (Додаток №1 до Договору від 19.05.2021), Паспорт споживчого кредиту №3800802 (Додаток №2 до Договору від 19.05.2021), не містить будь-яких відміток про спосіб його підписання відповідачем електронним підписом відповідача, а також відсутнє будь-яке інше підтвердження того, що відповідач прийняв (акцептував) пропозицію товариства укласти договір про споживчий кредит на умовах та правилах, запропонованих кредитодавцем (а.с.34-39).

Позивачем на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу згідно Договору №3800802 до позовної заяви додано платіжне доручення №46625673 від 19.05.2021 на суму 15000,00 грн, яке сформоване та підписане невизначеною особою від імені ТОВ « МІЛОАН» (а.с.26).

Суд звертає увагу, що вказане платіжне доручення є лише розпорядженням на переказ коштів та не засвідчує факту переказу коштів ОСОБА_1 , оскільки не містить печатки банківської установи (банк платника зазначено Приват Банк), через яку мав відбуватися платіж або відмітки про здійснення переказу чи видачу коштів через касу кредитодавця. У цьому платіжному дорученні у відомостях про банк отримувача вказано MASTERCARD кредитний рах. № 516874*69, однак в жодному з наданих позивачем документів (договорі, анкеті заяві) відсутні такі або інші дані про власника та номер кредитної картки.

Відповідно до п.3.1.1 Договору, кредитодавець зобов`язаний на умовах, передбачених п.2.1. цього Договору (шляхом переказу на картковий рахунок (який саме не вказано)) надати кредит в сумі, що передбачена п.1.2 договору, в порядку, визначеному в цьому Договорі.

Проте у договорі такий порядок не визначений.

Належним доказом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок позичальника може бути квитанція або платіжна інструкція, інший документ банку платника (кредитодавця), а також доказ належності карткового рахунку, на який здійснено переказ, позичальнику.

13.09.2021 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (фактор) та ТОВ «МІЛОАН» (клієнт) уклали Договір факторингу №07Т за умовами якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором (а.с.45-47).

Відповідно до витягу з Додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021 ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №3800802 від 19.05.2021 на загальну сума заборгованості 71850,00 грн, з якої: 15000,00 грн сума заборгованості за тілом; 54000,00 грн сума заборгованості за відсотками; 2850,00 грн сума заборгованості за комісією.

На підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості за Договором №3800802 представник позивача долучив до позову інформацію на паперовому носії, що має назву «Відомості про щоденні нарахування та погашення» за підписом директора ТОВ «МІЛОАН» та охоплює період з 19.05.2021 по 17.08.2021. ( а.с.73-74).

У цій Відомості містяться три колонки: дата операції; найменування операції; сума. Рахунку позичальника, по якому проведені певні операції «Відомість» не містить, а кожна колонка - це лише інформація про нарахування первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Інформації ж про погашення (платежам по кредиту) або про відсутність надходжень з боку позичальника первісний кредитор у цій відомості не відобразив, а отже не підтвердив своїм підписом, що погашень по кредиту не було.

Також позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором про споживчий кредит №3800802 від 19.05.2021, складений ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» після дати відступлення права вимоги, а саме: за період з 13.09.2021 по 20.02.2024, підтверджуючи тим самим, що розмір відступленої грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , яку мав первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН», не змінився та становить 71850,00 грн (а.с.14).

Правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлені вище обставини та проаналізовані судом докази у своїй сукупності, вказують на наявність між сторонами спірних кредитних правовідносин, які регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників (ч.1 ст. 1 ЦК України).

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч.1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз.2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

За правилами частини 1 статті 1047 та частини 1 ст. 1055 ЦК України договір позики, коли позикодавцем є юридична особа, а також кредитний договір (у всіх випадках) укладаються у письмовій формі.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.39 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» неакцептована платіжна операція - платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди.

Відповідно до п.54 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

Відповідно до ч.10 Положення про порядок здійснення безготівкових розрахунків в Україні в національній валюті в особливий період, уповноважений банк приймає від платника платіжне доручення на паперовому носії за формою, встановленою нормативно-правовим актом Національного банку, який регулює безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, або в довільній формі із зазначенням обов`язкових реквізитів.

Відповідно до п.5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати ім`я особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1)електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; 2)електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3)аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно з п. 2.1 цієї Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання» а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до п.3.1. зазначеної Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

У п. 3.3 цієї Інструкції вказано, що операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту «Призначення платежу» цього електронного розрахункового документа.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженому постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, форми документів за операціями з використанням електронних платіжних засобів установлюються правилами платіжних систем і повинні містити обов`язкові реквізити, визначені цим Положенням.

Пунктом 7 цього розділу передбачено, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів повинні містити такі обов`язкові реквізити:

1) ідентифікатор еквайра та торговця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати; 2) ідентифікатор платіжного пристрою; 3) дату та час здійснення операції; 4) суму та валюту операції; 5) суму комісійної винагороди; 6) реквізити електронного платіжного засобу, які дозволені правилами безпеки платіжної системи; 7) вид операції; 8) код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі.

Мотиви, з яких виходив суд та висновки суду

Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 77, 79 ЦПК)

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі проаналізованих вище доказів, судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (фактор) та ТОВ «МІЛОАН» (клієнт) був укладений Договір факторингу №07Т за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №3800802 від 19.05.2021 на загальну сума заборгованості 71850,00 грн, з якої: 15000,00 грн сума заборгованості за тілом; 54000,00 грн сума заборгованості за відсотками; 2850,00 грн сума заборгованості за комісією.

Один лише факт відступлення позивачу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 не може свідчити, що відповідна грошова вимога за вказаним договором є правомірною, а її розмір доведеним.

Набувши права нового кредитора, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» як позивач у справі, зобов`язаний довести перед судом правомірність та обґрунтованість своїх позовних вимог до відповідача.

В наданій суду роздруківці договору про споживчий кредит №3800802 від 19.05.2021 передбачено, що для його підписання позичальник використовує одноразовий ідентифікатор. Однак, дослідженими доказами не підтверджується застосування відповідачем при укладенні цього договору одноразового ідентифікатора.

Позивач також не надав доказів оформлення Анкети-заяви на сайті ТОВ «Мілоан», так як долучена до позову Анкета-заява не підписана позичальником та фактично є пропозицією ТОВ «Мілоан» на укладення договору на запропонованих товариством умовах.

Жодних доказів прийняття відповідачем відповідної пропозиції суду не надано.

Також договір не містить інформації, а позивачем окремо не надає доказів про погоджений сторонами порядок розрахунків за кредитним договором. Відомостей про номер картки та її належність позивальнику, а також відомості про рахунок кредитодавця, за яким повинно здійснюватися погашення кредиту матеріали справи не містять.

Складена первісним кредитором у довільній формі «Відомість» про так звані операції за кредитним договором не відображає рахунку, по якому були проведені такі операції.

Позивачем також не надано належного доказу переказу кредитних коштів на рахунок відповідача, що є необхідним для доведення факту укладання договору, оскільки за нормами абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей. Платіжне доручення що додане до позову є лише розпорядженням ТОВ «Мілоан» на перерахунок коштів, та не містить даних про фактичне проведення відповідної банківської за цим платіжним дорученням.

Суд також не приймає за доказ договірних відносин між сторонами та невиконання грошового зобов`язання відповідачем «відомість» у формі таблички про операції за кредитним договором, яка складена в довільній формі первісним кредитором та розрахунок заборгованості за кредитним договором, який склав представник позивача, як новий кредитор, оскільки такі документи мають інформаційний характер та не відповідають вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції документ про здійснення операції з використанням електронних платіжних засобів. Крім того, із наданої відомості та розрахунку не вбачається номеру рахунку позичальника та/або кредитора, по яким відповідні операції проведені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем виникнення між ним та відповідачем зобов`язальних правовідносин на відповідних договірних умовах, які б були прийняті відповідачем, не доведення самого факту надання відповідачу кредиту (позики), а отже і не доведення наявності простроченого грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем та його розмір, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасники справи:

позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112; ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

третя особа ТОВ «МІЛОАН», місцезнаходження: вул. Багговутівська, буд. 17-21, м. Київ, 04107; .

Суддя А.О. Залеська