Справа № 352/2520/24
Провадження № 2-о/352/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи: Повха В.І.,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про встановлення факту проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

Заявник звернувся в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду із заявою про встановлення факту проживання на території України.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 він народився у с. Підпечери Тисменицького району, у 1976 році закінчив Угорницьку середню школу, по 1979 рік перебував на строковій службі у армії. В період з 02.06.1980 по 27.08.1986 року працював на різних роботах у місті Івано-Франківську. Зазначив, що повернувся до с. Підпечери у 1990 році, саме з того часу, як зазначає заявник, він постійно проживає в цьому селі. Однак у той час заявником було втрачено паспорт, тому провести заміну паспортна на новий як громадянина України він не міг. Заявник звертався у Тисменицький РВ УМВС у 1992, 2017 та у 2024 році, де отримав лист відповідь про неможливість встановлення його належності до громадянства України. Тому просить встановити факт того, що заявник постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 року та на момент набрання законної сили Законом України № "Про громадянство України" 13.11.1991 року.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представником заінтересованої особи до суду надіслано пояснення, у яких проти вимог заяви представник заперечила. Зазначила, що копії документів, наявних у матеріалах справи не підтверджують факт постійного проживання заявника, на території України, станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Тому просила відмовити в задоволенні заяви.

Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 25.09.2024 року в даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 18.11.2024 року постановлено витребувати інформацію у Державної прикордонної служби України.

ІV. Фактичні обставини справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявника. Вказала, що у 1988 році померла матір ОСОБА_1 , а його батько роком пізніше одружився вдруге і переїхав у інший населений пункт. Ствердила, що заявник із дружиною проживав у с. Підпечери з весни 1990 року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що є дружиною заявника із 1988 року. З весни 1990 року вони всією сім`єю проживали у с. Підпечери. У липні 1991 року у них народилась дочка, яка через місяць померла, а в 1992 році другий син.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що є родичкою заявника. Ствердила, що ОСОБА_1 проживав у селі Підпечери з 1990 року.

Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого 10.06.1959 року в с. Підпечери Тисменицького району Станіславської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , місце народження с. Підпечери Тисменицького району Станіславської області (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , зареєстрованого 30.07.1988 року Дичківською сільською радою Рогатинського району, ОСОБА_1 30.07.1988 року уклав шлюб із ОСОБА_6 (а.с.5).

В матеріалах справи міститься копія атестату № НОМЕР_3 про середню освіту ОСОБА_1 , який народився в с. Підпечери Івано-Франківського району Івано-Франківської області 11.05.1959 року, про те, що він у 1976 році закінчив повний курс Угорницької середньої школи (а.с.6).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , містяться записи з 1977 року про його службу у армії та роботу до звільнення з роботи останній запис у 1986 році (а.с.7).

Відповідно до довідки №325 від 24.04.2017 року виконавчого комітету Підпечерівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з погосподарською книгою №7 (господарство 0575-1) він дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 09.03.2021 року № 22/124-14/17в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до акту №11 від 01.11.2024 року виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради комісією у складі старости Підпечерівського старостинського округу Овчара І.І., спеціаліста першої категорії Вишньовської Я.В., жителів села ОСОБА_5 , ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно з 1990 року по теперішній час 2024 року проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.48).

З довідки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.09.2024 року №50/124-14-35в вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно з 1990 року проживає за адресою АДРЕСА_1 . Про це своїми підписами засвідчують сусіди ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Згідно відповіді Тисменицького відділу управління ДМС України в Івано-Франківській області про розгляд звернення ОСОБА_1 повідомлено про те, що встановити належність його до громадянства України не вдалось (а.с.3-4).

Відповідно до рішення Тисменицького відділу управління ДМС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України у формі картки на підставі пп.5 п. 100 постанови КМУ від 25.03.2015 року №302 (а.с.32).

З інформації Державної прикордонної служби України, яка надіслана на вимогу ухвали суду 28.11.2024 року вбачається, що зберігання інформації в Базі даних про перетин державного кордону України за запитуваний період зберігалася протягом п`яти років, тому такі дані надати неможливо.

Відповідно до довідки Релігійної громади (парафії) Вокресіння Господнього с. Яглуш Рогатинського району, 22.04.1990 року у Храмі Вокресіння Господнього с. Яглуш ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були отримані святі Тайни Хрещення і Миропомазання.

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про громадянство України».

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України)

Cуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості, пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що під час розгляду справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, у частині другій статті 318 ЦПК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року в справі № 569/4466/23 ).

Для встановлення факту, що має юридичне значення, метою якого є встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства України, слід застосовувати Закон України «Про громадянство України» та Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

У статті 1 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із заявою до суду, Закон) передбачено визначення, зокрема, таких термінів:

Громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або мають посвідчення біженця чи документ, що підтверджує надання притулку в Україні.

Чинне законодавство, яке регулює підстави і порядок набуття громадянства та його припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб розрізняє, зокрема, порядок та процедуру встановлення належності до громадянства України та набуття громадянства України.

У статті 3 Закону України «Про громадянство України» встановлено належність до громадянства України. Відповідно до цієї статті громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

У частині другій цієї статті вказано, що особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Встановлення належності особи до громадянства України це - визнання особи громадянином України відповідно до статті 3 Закону України «Про громадянство України», але яка з тих чи інших причин досі не має паспорта громадянина України та не є громадянином іншої держави.

З метою організації виконання Закону України «Про громадянство України» Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, зокрема, затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Так, цим Порядком відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Згідно з пунктом 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується:

а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту;

в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

У пункті 25 Порядку передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

У пункті 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Факт проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме: 24 серпня 1991 року підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні доказами, показаннями свідків та має для заявника юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і отримання паспорта громадянина України, а отже позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про громадянство України», ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області про встановлення факту проживання на території України задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий;

заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області, вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, 76018 , .

Рішення складене в повному обсязі 12.12.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.