РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/1528/23
Провадження № 2-о/941/10/24

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з заявою до суду, мотивуючи тим, що його рідний брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до медичної документації по стану здоров`я є інвалідом ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду, який за життя здійснювали їхні батьки: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час заявник є єдиною особою, який має можливість здійснювати постійний догляд за свої братом ОСОБА_2 , зокрема: постійно його доглядати, купувати необхідні ліки, продукти харчування, сплачувати комунальні послуги, вести домашнє господарство, оскільки останній не спроможний цього робити особисто, а тому заявник просить суд встановити факт, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за братом ОСОБА_2 , що його потребує відповідно до законодавства України.

В судове засідання заявник не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області також в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без їхньої участі, щодо задоволення заяви заперечень не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 15 серпня 1975 року серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження брата заявника від 20 травня 1971 року серія НОМЕР_2 (а.с.9,12).

Відповідно до медичної документації по стану здоров`я ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується витягом із акту огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ №072731, висновками комунального некомерційного підприємства «Петрівська центральна лікарня» Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №440 від 11 грудня 2023 року та №428 від 04 грудня 2023 року (а.с.14,18-19).

Постійний догляд за братом заявника за життя здійснювали їхні батьки: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.16-17).

Таким чином, на даний час заявник є єдиною особою, який має можливість здійснювати постійний догляд за свої братом ОСОБА_2 , а саме: постійно його доглядати, купувати необхідні ліки, продукти харчування, сплачувати комунальні послуги, вести домашнє господарство, тощо.

Інших осіб (сестер, братів, дружини та дітей), які можуть надавати постійний сторонній догляд, ОСОБА_2 немає.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» №2961-IV від 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності.

Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт здійснення заявником постійного догляду за ОСОБА_2 має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у заявника, визначених Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про соціальні послуги», Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Отже наведені норми діючого законодавства свідчать про те, що не існує заборони щодо встановлення судом факту, який має юридичне значення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.263,264,265,268,293,315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є єдиною особою, що здійснює постійний сторонній догляд за братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом II групи та за станом здоров`я, згідно висновків комунального некомерційного підприємства «Петрівська центральна лікарня» Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №440 від 11 грудня 2023 року та №428 від 04 грудня 2023 року, потребує постійного стороннього догляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 16 січня 2024 року.

Суддя С.І.Колесник