"11" січня 2024 р. Справа № 363/2846/23
11.01.2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Котлярової І.Ю.,
при секретарі: Тищенко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.07.2023 року дану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі і призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до суду не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені, про що свідчить поштові повідомлення, які знаходиться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили, не скористалися своїм правом та не подали до суду відзив на позовну заяву тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачів.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно умов пункту 1.4 кредитного договору видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника.
Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 21.02.2022 року № 746366.
Таким чином АТ АКБ «Львів» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.
Пунктом 3.2. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку у розмірі 81,0 % проценти річних.
Пунктом 3.6. договору встановлено, що позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення Кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.
Згідно пунктів 5.1., 5.2. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною договору.
Згідно з п.п.1.1. договору поруки - порукою забезпечуються належне виконання позичальником основного зобов`язання в повному обсязі.
Відповідно п.1.2. договору поруки - безпосередні обсяг, розмір, порядок і умови виконання основного зобов`язання визначаються відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням усіх додаткових договорів/угод і додатків до нього, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому.
Відповідно до п.2.1. договору поруки - поручитель зобов`язується виконати основне зобов`язання в повному обсязі у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником основного зобов`язання.
Згідно із п.1.4. договору поруки - поручитель несе солідарну відповідальність за належне виконання позичальником основного зобов`язання.
Позичальник систематично не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашає.
Відповідно до пунктів 2.3.2, 5.8 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором, у тому числі, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту).
Пунктом 2.4 кредитного договору передбачено, що у разі прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення.
Пунктом 2.8 договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язаний здійснити погашення суми простроченого основного зобов`язання не пізніше 7 (семи) банківських днів з дати надіслання йому вимоги кредитора.
На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по тілу та процентах, банк скерував позичальнику цінним листом лист-вимогу про дострокове виконання зобов`язання за вих. № 2536/0-07 від 05.04.2023 року, однак, вона залишилась без виконання зі сторони позичальника.
Крім того, на виконання п.п. 2.8. договору поруки банком було направлено лист-вимогу поручителю від 05.04.2023 року за реєстр. № 2537/0-07 з вимогою погасити прострочену заборгованість. Однак, вказана вимога, залишилась без відповідного реагування зі сторони поручителя.
Частина перша статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частина перша статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Стаття 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).
За приписами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З аналізу норм статті 1048, частини другої статті 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.
За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також, частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Отже, встановлено, що вказаний кредитний договір, укладений між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 , підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому, саме з 21.02.2022 року між сторонами виникли договірні відносини.
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ АКБ «Львів» виконало своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитним договором від 21.02.2022 року.
Разом з тим, згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
У відповідності до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 2 815, 50 грн., тобто по 1 407, 75 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 527, 530, 610, 611, 627, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статтями 12, 81, 141, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Львів» сплачений судовий збір у розмірі 2 815 (дві тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 50 копійок, тобто по 1 407 (одній тисячі чотириста сім) гривень 75 копійок з кожного.
Повний текст рішення суду виготовлений 15 січня 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: Акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Львів» (, адреса: м. Львів, вул. Сербська, 1).

Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , орган що видав 3228, дата видачі 20.08.2018 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Вишгородським РВ Управління ДМС України в Київській області, 16.07.2014 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя І.Ю. Котлярова