Провадження № 22-ц/802/992/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Луцької міської ради про скасування усиновлення, зустрічним позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтували тим, що згідно з рішенням Кам`янобрідського районного суду міста Луганська від 27 грудня 2010 року ними було усиновлено дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено прізвище та по батькові на « ОСОБА_5 », дату народження на ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження на місто Луцьк Волинської області.

Згідно з рішенням Краснолуцького міського суду міста Луганська від 28 грудня 2010 року ними усиновлено дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінено прізвище, ім`я та по батькові на « ОСОБА_7 », дату народження на ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після усиновлення та переїзду дітей до міста Луцьк діти почали відвідувати дитячий садок і вже тоді вони почали помічати негативну поведінку дітей, зокрема, вони не слухались та викрадали речі і в садку і вдома. Вони сподівались, що діти переростуть і вони зможуть їх виховати, приділяли їм багато уваги та турботи.

Незважаючи на їхні зусилля та сподівання, діти ставали старші та їхня поведінка тільки погіршувалась, а потім стала взагалі нестерпною. Навчаючись в школі, діти продовжували вчиняти крадіжки, не слухались, не хотіли вчитись, постійно спілкувались нецензурно. Син ОСОБА_8 навіть побив вчителя фізкультури.

Вдома поведінка була ще гіршою, діти викрадали постійно цінні речі.

Останні роки поведінка дітей стала нестерпною та загрозливою для них як батьків. Діти почали приводити додому незрозумілих друзів, наркоманів, погрожували їм, що вб`ють.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2022 року у задоволенні їх позову про скасування усиновлення відмовлено, зустрічний позов Органу опіки та піклування Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 березня 2023 року рішення Луцького міськрайонного Волинської області від 22 листопада 2022 року в частині зустрічного позову скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в позові Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено.

Позивачі також зазначили, що у 2022 році діти знову пропали, після звернення в поліцію їх знайшли у притоні в колі наркоманів. Після цього працівники поліції помістили їх до Рожищенського притулку служби у справах дітей.

Дочці вже виповнилося 18 років, а поведінка сина не змінилася, він продовжує зневажати позивачів, не вважає їх батьками, не проживає з ними.

Покликаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд скасувати усиновлення ними ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час ОСОБА_5 ), яке відбулось на підставі рішення Кам`янобрідського районного суду міста Луганська від 27 грудня 2010 року, поновивши відомості до усиновлення.

У листопаді 2023 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради подав зустрічну позовну заяву, яку обґрунтував тим, що в 2010 році відповідачі усиновили дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виховували дітей 12 років, пройшли важкі етапи адаптування дітей, налагодження контакту, створення нової сім`ї, розподіл обов`язків тощо. І коли діти досягли підліткового віку і почали проявляти свою індивідуальність і незалежність, самовиражатись і самостверджуватись, почались конфлікти в сім`ї. Батьки не підтримали дітей у складний період підліткової кризи, а навпаки загострили проблему своєю байдужістю, агресією, неповагою, вчиненням над ними психологічного та фізичного насилля. Оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перестали виправдовувати очікування батьків, останні змінили своє ставлення до них та вирішили розірвати родинний зв`язок із дітьми, скасувавши усиновлення. Впродовж 2023 року ситуація в сім`ї не змінилася. Після повернення дітей в сім`ю, батьки не доклали зусиль, щоб налагодити стосунки з дітьми. Дочка ОСОБА_7 знову була доставлена у притулок 24 травня, а ОСОБА_8 - 07 червня 2023 року. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 досягла повноліття і повернулася до навчання в Торчинській професійний ліцей. ОСОБА_8 не приступив до навчання, оскільки його батьки ніяк не реагують на його влаштування. Крім того позивач за зустрічним позовом зазначав, що на комісії з питань захисту прав дитини 26 липня 2022 року ОСОБА_1 повідомив, що він з дружиною відмовляються забирати дітей з притулку, не хочуть з ними спілкуватись і зустрічатись, не будуть допомагати в здобутті освіти та надавати фінансову допомогу.

Покликаючись на зазначені обставини, Орган опіки та піклування Луцької міської ради просив позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з них аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2024 року у цій справі у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Луцької міської ради про скасування усиновлення відмовлено.

Позов Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено.

Ухвалено позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, на особистий рахунок дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 в дохід держави по 1 073,60 грн судового збору з кожного.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням в частині задоволення позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просять рішення суду першої інстанції у оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в позові Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом Орган опіки та піклування Луцької міської ради у судове засідання не з?явився, хоча відповідач у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові Органу опіки та піклування Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки судове рішення оскаржується лише в частині задоволення позову Органу опіки та піклування Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, то відповідно до принципу диспозитивності суд апеляційної інстанції не робить своїх висновків щодо неоскарженої частини судового рішення ні в мотивувальній ні в резолютивній частині свого рішення.

За матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Кам`янобрідського районного суду міста Луганська від 27 грудня 2010 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення дитини задоволено. Ухвалено усиновити ними дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено прізвище та по батькові на ОСОБА_5 , дату народження на ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження на місто Луцьк Волинської області, батьками записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внесено відповідні зміни в актовий запис про народження дитини (а. с. 7).

Відповідно до акту про вибуття дитини в сім`ю усиновлювачів від 11 січня 2011 року, складеним адміністрацією Луганського обласного дитячого будинку № 1, стан здоров`я переданої усиновлювачам дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задовільному стані (а. с. 8).

У листі Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 13 листопада 2023 року за вихідним № 315408/50/04-23 зазначено, що при спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 останній повідомив, що забирати дітей з притулку для дітей міста Рожище не будуть, оскільки вони втратили виховний вплив на дітей (а. с. 34).

04 травня 2023 року за вихідним № 95/1.9 ДПТНЗ «Луцьке вище професійне училище» звернулося з листом до начальника Служби у справах дітей про надання дозволу на відрахування ОСОБА_5 у зв`язку з систематичними пропусками занять, втратою зв`язку з навчальним закладом (а. с. 39).

У своїх заявах, поданих начальнику Служби у справах дітей Луцької міської ради від 05 травня 2023 року та від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 зазначав, що син ОСОБА_5 не проживає разом з ними, місце його проживання невідоме, просив вирішити питання про направлення сина ОСОБА_5 до притулку (а. с. 41, 42).

07 червня 2023 року син ОСОБА_5 направлений Службою у справах дітей Луцької міської ради до притулку для дітей служби у справах дітей Волинської облдержадміністрації (а. с. 43).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Луцької міської ради про скасування усиновлення відмовлено. Зустрічний позов Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/6 частині кожному всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2022 року і до досягнення повноліття, на особисті рахунки дітей. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1/6 частині кожному всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2022 року і до досягнення повноліття, на особисті рахунки дітей (а. с. 14-19).

Постановою Волинського апеляційного суду від 23 березня 2023 року рішення Луцького міськрайонного Волинської області від 22 листопада 2022 року у цій справі в частині зустрічного позову скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. В позові Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовлено. В решті рішення суду в цій справі залишено без змін (а. с. 20-23).

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради від 05 грудня 2023 року, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2023 року, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки батьки категорично відмовляються забирати сина з притулку. 05 грудня 2023 року ОСОБА_5 влаштований у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей (а. с. 57).

У листі Управління Превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Волинській області від 29 липня 2024 року за вихідним № 3948-2024 зазначено про те, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснюють, що син ОСОБА_5 зневажає їх, не слухає, не вважає їх батьками, з ними не проживає з власної волі, схильний до залишення місця проживання, повідомили, що ніколи не відмовлялися від дитини, виконують обов?язки щодо забезпечення необхідних умов виховання, навчання та проживання ОСОБА_5 . Зазначили, що ніколи не створювали і не створюють перешкод в навчанні дитини, зацікавлені у здобутті освіти неповнолітнім сином (а. с. 88, 89).

У своїх письмових поясненнях виконуюча обов`язків директора Комунальної установи «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ОСОБА_10 зазначила, що з 05 грудня 2023 року і по даний час ОСОБА_5 перебуває в центрі, який знаходиться в місті Ковелі, його батьки зі слів директора не цікавляться життям сина ОСОБА_5 , не піклуються про його здоров`я, навчання, за час перебування дитини в закладі відвідали сина один раз, коли оформляли йому закордонний паспорт. У травні 2024 року під час телефонної розмови з ОСОБА_2 повідомила останній, що є потреба у забезпеченні неповнолітнього одягом. Проте ОСОБА_2 не відреагувала на звернення ОСОБА_10 . Неповнолітній ОСОБА_5 не заперечує проти проживання в сім?ї ОСОБА_11 .

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 зазначав, що упродовж останніх декількох років відносини його з батьками стали конфліктними та складними, він почав самовільно залишати місце проживання. Із грудня 2023 року і по даний час він перебуває в центрі для дітей, що в місті Ковелі. Його батьки не цікавляться його життям, вихованням, умовами проживання, не піклуються про його здоров`я, навчання, не телефонують, не відвідують, припинили спілкування з ним. У липні 2024 року він поступив до Волинського фахового коледжу культури і мистецтв міста Луцька. Має надію повернутися в сім`ю та знайти взаєморозуміння з батьками.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частиною 1 статті 242 СК України, якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення батьківських прав, покладено на орган опіки та піклування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в подальшому не бажають брати участь у вихованні та утриманні сина, не бажають налагодити стосунки з ним. ОСОБА_5 тривалий час знаходиться у притулку, а батьки не відвідують його, здоров`ям та розвитком не цікавляться.

Такий висновок суду є передчасним, зробленим без надання належної оцінки всім доказам по справі. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як батьки, матеріально утримували сина, забезпечували йому належні умови для росту та розвитку. Згідно з характеристикою на ОСОБА_5 , наданої Луцьким НВК № 26 , батьки ОСОБА_12 займались вихованням дитини, приділяли належну увагу, піклувались про його фізичний та інтелектуальний розвиток, мати ОСОБА_2 постійно підтримувала контакт з учителями, цікавилась навчанням сина, зверталась за допомогою до вчителів у вихованні дитини.

Органом опіки та піклування подано позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 після пред`явлення позову про скасування усиновлення під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів не погоджується з висновком органу опіки та піклування від 05 грудня 2023 року про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки він є необґрунтованим. У висновку не зазначено у чому полягає ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, їхня винна поведінка та не зазначено і не подано суду жодного доказу на підтвердження факту свідомого ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків до дня подання позову про позбавлення батьківських прав.

Апеляційним судом встановлено, що до батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 раніше не застосовувалися службою у справах дітей попередження про необхідність змінити своє ставлення до сина, не надавалась соціальна допомога, консультування. Суду не надано доказів, що службою у справах дітей здійснювався контроль за умовами проживання та виховання усиновленої дитини.

Не надано об`єктивних і безсумнівних доказів винної поведінки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно усиновленої дитини. Порушення прав дитини зі сторони батьків не встановлено. Батьки проти позбавлення батьківських прав заперечують, а позбавлення батьківських прав необхідно розглядати як крайній захід, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. Саме по собі звернення з позовом про скасування усиновлення не може бути підставою для позбавлення батьківських прав усиновлювачів.

Вирішуючи спір в частині позбавлення батьківських прав, дослідивши та давши оцінку наданим сторонами доказам, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави, передбачені частиною 1 статті 164 СК України для позбавлення відповідачів батьківських прав, відсутні, а тому в позові слід відмовити. Оскільки суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову про позбавлення батьківських прав, то відповідно суд відмовляє у стягненні аліментів на їх утримання, оскільки це є похідною вимогою.

За положеннями пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що із-за порушення судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2024 року у цій справі в частині зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В позові Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді