Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1877/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

09 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування суми страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування суми страхового відшкодування у розмірі 18331,68 грн. та судового збору у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.08.2022 о 19 год. 47 хв. у м. Черкаси, по вул. Надпільна 272, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ноndа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (автомобіль потерпілого), яким керувала ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент дорожньо-транспортної пригоди між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та ОСОБА_2 (страхувальник), було укладено Договір добровільно страхування наземних транспортних засобів № 29-0197-22-00017 від 20.04.2022 року, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Придніпровського районного суду м Черкаси від 05.09.2022 по справі про адміністративну відповідальність № 711/4221/22, відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Страхувальник звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, а пошкодження автомобіля потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість); ремонтної калькуляції № від 13.09.2022; рахунку-фактури № 170 від 12.09.2022; страхового акту № ДККА-80998 від 15.09.2022; розрахунку суми страхового відшкодування від 15.09.2022.

Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 87 270, 00 грн., згідно платіжного доручення № 38397 від 16.09.2022.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника І наземного транспортного засобу «Ноndа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», за полісом обов`язкового страхування власників наземних і транспортних засобів № 207147412, у зв`язку з чим ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 68 938 грн. 32 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №001240 від 05.01.2023.

Вказує, що ст. 993 ЦК України передбачає щодо страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, керуючись ст. 993, 1166, 1188 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 18331,68 грн. та судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначений для розгляду судової справи № 711/1877/24.

Ухвалою суду від 06.03.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до початку подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Суд, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов такого висновку.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що 20.04.2022 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 29-0197-22-00017, згідно якого визначено умови страхування КАСКО та страхова сума транспортного засобу «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначена 700 000 грн., яка дорівнює дійсній вартості автомобіля, страховий тариф автомобіля становить 3,95 %, загальна страхова премія за договором 27650,00 грн.

Встановлено, що 21.08.2022 о 19 год. 47 хв. у м. Черкаси, по вул. Надпільна 272, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ноndа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/4221/22 від 05.09.2022 водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Ноndа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Після вказаних вище подій ДТП, власником пошкодженого автомобіля «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на адресу позивача було подано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування на підставі договору страхування № 29-0197-22-00017.

Після ДТП пошкоджений транспортний засіб був оглянутий 29.08.2022, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість).

Згідно рахунку - фактури № 170 від 12.09.2022 було розраховано вартість пошкоджень та відновлювального ремонту, внаслідок ДТП , загальна сума яких склала 90770,00 грн. Також було складено ремонтну калькуляцію № від 13.09.2022.

Таким чином, розмір страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , склав 87270,00 грн., про що свідчить страховий акт № ДККА-80998 від 15.09.2022, складений за договором страхування № 29-0197-22-00017 від 20.04.2022.

При цьому, у вказаному акті зазначений порядок виплати страхового відшкодування шляхом його перерахування у розмірі 87270,00 грн на рахунок ПП ОСОБА_3 , яким було складено указаний вище рахунок-фактуру №170 від 12.09.2022.

Згідно платіжного доручення № 38397 від 16.09.2022 Приватне акціонерне товариство «СК «Українська страхова група» перерахувало потерпілому власнику автомобіля «Міtsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на рахунок ПП ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 82270,00 грн.

Крім того, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Ноndа», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», за полісом обов`язкового страхування власників наземних і транспортних засобів № 207147412, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «УСГ» у розмірі 68 938 грн. 32 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №001240 від 05.01.2023, яка додана до позову.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до статті 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правової відповідальності якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону, страховий випадком є дорожньо-транспортна пригод, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Частина друга статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи,яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК).

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як передбачено ст. 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Тож з матеріалів справи вбачається, що позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» звернулася до суду з вимогою стягнення суми сплаченого страхового відшкодування з винної особи - відповідача ОСОБА_1 у порядку суброгації.

Суброгація - це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).

Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Право суброгації виникає із страхових відносин, які є договірними.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (абз.3 ч.1 ст. 988 ЦК України).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993ЦК України).

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 указаного закону).

Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п.1.3 ч.1 ЗУ). дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п.1.12 ч.1 ЗУ). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування п.п.9.1, 9.4 ст. 9 ЗУ).

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини.

Таким чином, за результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, яким дана правова оцінка, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 18331,68 грн., які були сплачені потерпілому власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028,00 грн. сплачений ними при подачі позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1077, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 95, 141, 258, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_1 про відшкодування суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (, місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32, літера А) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 18331,68 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а всього 21359,68 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька