печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з АТ КБ «ПриватБанк»

Заявник на обґрунтування поданої до суду заяви зазначає про те, що у січні 2017 року Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» в інтересах якого діє Сафір Ф.О. , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою та просив суд: стягнути в Відповідача - ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.05.2011 року у розмірі 28947,17 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року - позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , паспорт, серія НОМЕР_2 , виданий Печерським РУ ГУМВС України в місті Києві 08 лютого 2008 року на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд 50, , рахунок номер НОМЕР_3., заборгованості у розмірі 28947,17 грн.

На підставі цього рішення Печерським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист від 02.10.2017 року по справі №757/3551/17-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму у розмірі 28947 грн. 17 коп., В рамках даного виконавчого провадження №58929934 було стягнуто суму у розмірі 100,00 грн, витрати виконавчого провадження у розмірі 1243, 53 грн., виконавчий збір у розмірі 12435, 87 грн., які перераховано на користь стягувача.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 травня 2022 року заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року скасоване та ухвалено у справі нове рішення , яким у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

У зв`язку зі скасуванням заочного рішення, заявник просив суд видати судовий наказ про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» грошової суми, яка була стягнута у виконавчому провадженні за скасованим заочним рішенням.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

При цьому суд зазначає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч.3 ст.19 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наказне провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадженням у суді першої інстанції, і заснованим на письмових доказах.

Наказне провадження є специфічною формою захисту прав кредитора за допомогою письмових доказів проти сторони боржника,яка не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання. У наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З огляду на наведені правові норми, в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень.

При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні.

Наказне провадження ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Таким чином, із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається спір про право, оскільки вимоги заявника неможливо вирішити в наказному провадженні, так як Постановою Київського апеляційного суду від 05 травня 2022 року, заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року, скасоване з ухваленням нового рішення про відмову в позові, без вирішення при цьому питання про поворот виконання скасованого рішення.

За змістом п.3 ч.1, ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови про відмову в позові повністю, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони, яка може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної інстанції (ч.ч.5, 10 ст.444 ЦПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (ст. 165 ч. 1 п. 3 ЦПК України).

В той же час судовий наказ є особливою формою судового рішення, видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника для заслуховування їх пояснень, що унеможливлює надати об`єктивну оцінку відносинам, які виникли між сторонами цивільного процесу, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватися шляхом пред`явлення до суду заяви з тими же вимогами (в порядку виконання) про поворот виконання рішення суду, яке не було вирішено судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови про відмову в позові повністю.

За таких обставин, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 - слід відмовити.

Відповідно до ч.2ст.164ЦПК України,у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 160, 161, 163-166 ЦПК України, суддя -,

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя