Справа № 576/2376/24
Провадження № 2/576/549/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу№ 576/2376/24
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до ОСОБА_1
простягнення заборгованості за кредитними договорами
учасники справи та представники:не викликались

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Костюшка П.М. звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 177748 у розмірі 18235,10 гривень, за Кредитним договором № 103322196 у розмірі 11093 гривень та понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 24 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 177748 в електронній формі шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Відповідно до умов договору, кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінету.

29.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 29.02.2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 18235,10 грн.

Всупереч умовам договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.02.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 177748 у розмірі 18235,10 грн., з яких 8300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9935,10 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 28 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальність «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 103322196, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до умов договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

16.07.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 161072024, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 11093 грн.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Отже, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 103322196 у розмірі 11093грн., а саме сума заборгованості за основною сумою боргу.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду міста Сумської області від 25.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

28.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позикодавець своєчасно не надав позичальнику достовірну і повну інформацію у письмовій формі про умови кредитування, що не відповідають умовам цивільного законодавства України про позику, про сукупну вартість кредиту, умову договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України „Про споживче кредитування, є нікчемною. Також позивачем не надано відповідної інформації, яка б доводила укладення договору з використанням одноразового цифрового ідентифікатора саме з відповідачем. Просить відмовити в задоволенні позову.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де останній зазначає, що відповідно до умов договору його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового паролю-ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договору. Тому укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Також зауважує, що у відповідності до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану ним власноручно при укладанні договору, розрахунок заборгованості за договором позики № 103322196 підписаний за допомогою ЕЦП. У розрахунку заборгованості за даним кредитним договором є інформація щодо проведення відповідачем оплат за договором, які розподілено і зараховано, відповідно до умов договору, що є підтвердженням визнання відповідачем заборгованості за кредитними договорами. Відповідачем не спростовується факт отримання грошових коштів за кредитними договорами, ним не надано належним документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Водночас, відповідачем при підписанні кредитних договорів не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначеного договору. Позивачем надано всі належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до відповідача. Враховуючи те, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, то витяг містить лише дані відповідача з метою захисту персональних даних інших осіб. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

24 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладений Договір № 177748 про надання споживчого кредиту, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 8300 гривень, на строк кредитування 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка становить 1,14% в день. Орієнтовна реальна процентна ставка за стандартною ставкою 24079,41% річних, за зниженою ставкою 3483,62% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 13031 грн., за зниженою ставкою 11138,60 грн. (а.с. 6-10).

Відповідно до п. 1.1 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України „Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході.

Кредитний договір № 177748 та додатки до нього, зокрема: таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписана ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А353. Відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Згідно із п. 1.2 Договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .

Пунктом першим ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором , 29.02.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» укладено Договір факторингу № 29022024 (а.с. 13-15), за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Селфі Кредит» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Селфі Кредит» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить ТОВ «Селфі Кредит». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги та сума грошових вимог вказані у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 року (а.с.17) та акту прийому передачі (а.с.16) , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 177748 у сумі 18235,10 грн..

Згідно з розрахунками заборгованості як первісного кредитора так і позивача за кредитним договором № 177748 від 24.12.2021 року станом на 29.02.2024 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 18235,10 грн., з яких 8300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9935,10 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.18-19, 103-105).

Відповідач оплати за даним кредитним договором не здійснював.

Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).

Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини першої статті 3 Закону).

З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не було б укладено.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Також, 28 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений Договір про споживчий кредит № 103322196, згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 20 000 гривень, на строк кредитування 15 днів, термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 12.11.2021. Стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 2000 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 25750 грн. (а.с. 23-27).

Відповідно до п. 6.1 цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно із п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначені у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Із наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 98-100) вбачається, що відповідач регулярно, однак несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, що призвело до виникнення заборгованості.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором , 16.07.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МІЛОАН» укладено Договір факторингу № 16072024 (а.с. 29,30), за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «МІЛОАН» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «МІЛОАН» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на які належить ТОВ «МІЛОАН». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги та сума грошових вимог вказані у реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`мною частиною договору.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року (а.с. 32) та акту прийому передачі (а.с.31) , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103322196 у сумі 11093 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 103322196 від 28.10.2021 року, за період з 16.07.2024 по 31.07.2024 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 11093 грн., а саме сума заборгованості за основною сумою боргу (а.с.33).

Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється.

Останні платежі були внесені клієнтом 10.01.2022 року та склали: 343 грн.- сплата тіла кредиту, 537 грн. - сплата процентів по кредиту (а.с. 98-99).

Крім того, факт отримання коштів відповідачем за даним кредитним договором підтверджується платіжним дорученням 34394857 від 28.10.2021, із якого вбачається, що 28.10.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 20 000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 (а.с. 101).

За змістом довідки АТ КБ „ПриватБанк на ім`я ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_3 )) в банку емітовано картку № НОМЕР_4 IBAN НОМЕР_5 (а.с.127). Згідно виписок по рахунку № НОМЕР_4 за період з 28.10.2021 по 02.11.2021 та з 24.12.2021 по 28.12.2021 наявні зарахування у сумі 20000 грн. та 8300 грн. (а.с.132-133).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами в обумовлені ними строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, внаслідок такого порушення не позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договорів, а тому суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 177748 у розмірі 18235,10 грн. та за Кредитним договором № 103322196 у розмірі 11093 грн.

Разом із цим суд зазначає, що пеня відповідачу не нараховувалась, він був ознайомлений з умовами кредитування, про що свідчить його підпис, накладений за допомогою одноразового ідентифікатора, на кредитному договорі та таблиці обчислення загальної вартості кредиту,

Щодо доводу відповідача про те, що нараховані відсотки за договором є явно завищеними, що не відповідає засадам добросовісності, розумності, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, цивільним законодавством закріплений принцип презумпції дійсності договорів, що означає, що всі правочини є дійсними допоки протилежне не буде визнано судом.

Також суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що позивач не надав інформації, яка б доводила, що укладення договору з використанням одноразового цифрового ідентифікатора відбулося саме з ним.

За встановленими у цій справі обставинами кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронних підписів. При цьому, відповідач через особистий кабінет на вебсайті первісного кредитора подавав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Селфі Кредит» надіслало йому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді SMS-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Щодо кредитного договору з ТОВ «МІЛОАН», то, як зазначено вище, відповідач здійснював погашення кредиту, тобто договір укладено саме з ним.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 3 028 грн. (а.с. 49), які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , р/р НОМЕР_6 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість: за Кредитним договором № 177748 від 24.12.2021 року у розмірі 18235,10 грн., з яких 8300 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9935,10 гривень - сума заборгованості за відсотками; та за Кредитним договором № 103322196 від 28.10.2021 року у розмірі 11093 грн., а саме суму заборгованості за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 16.12 2024 року.

Суддя Л.М Усенко