Провадження № 2-о/369/132/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі судових засідань Липченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління пенсійногофонду України у Київської області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту того, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2014 року. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30 серпня 2019 року заявник звільнилась останнього місця роботи у зв`язку із різким погіршенням стану свого здоров`я і з того часу ніде не працювала, займаючись господарством та вихованням дітей.

До початку широкомасштабної агресії збоку російської федерації 24.02.2022 року її чоловік працював у ТОВ «ДАКО-ГРУП ЛТД», де отримував заробітну плату в сумі 7500,00 гривень на місяць, яку повністю віддавав їй.

25 лютого 2022 року чоловік вступив до лав територіальної оборони м. Києва, а згодом 24.03.2022 року звернувся за місцем реєстрації до ІНФОРМАЦІЯ_3 добровільно і був мобілізований до Збройних сил України. Зазначає, що чоловік перераховував їй усе грошове забезпечення, в тому числі бойові виплати. За ці кошти вона утримувала дітей, сплачувала комунальні рахунки тощо. Фінансова допомого від її чоловіка була єдиним і основним джерелом існування для неї та дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік загинув. Після його смерті заявник звернулась до Управління пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення їй пенсії з нагоди втрати годувальника. Але у задоволенні її заяви відмовлено та рекомендувало її звернутися до суду. У позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості.

У зв`язку із вищенаведеним, заявник просила суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2023 року відкрито провадження по даній справі в порядку окремого провадження.

Заявниця в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області, будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явився. Будь-яких заперечень суду не надали.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 02 серпня 2014 року. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_5 змінила прізвище « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до копії трудової книжки та довідок пенсійного фонду заявниця з вересня 2019 року ніде не працювала, що також підтверджується і формою ОК-5 Пенсійного фонду України.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2015 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки ТОВ «Управляюча компанія «Комфорт сервіс 2» № 442 від 08 листопада 2023 року ОСОБА_2 дійсно проживає по даний час, а зі своїм чоловіком ОСОБА_2 проживали з 2017 року по жовтень 2022 року за адресою : АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 03 листопада 2022 року Київської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у селі Новосадове Краматорського району Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис №493.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд, з-поміж іншого, розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.04.2020 у справі №210/3705/17.

Згідно з п. 2.11 «Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу (відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні), або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, встановлення факту знаходження на утриманні померлого має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на призначення пенсії, у зв`язку із втратою годувальника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом та чоловік постійно отримував дохід у розмірі, який перевищував дохід його дружини - заявниці у справі, тому дохід чоловіка заявниці був основним доходом сім`ї та основним і постійним джерелом існування для заявниці у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України у Київській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні- задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інформація про заявника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 листопада 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ