КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5576/22
Провадження № 2/552/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2024 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого - судді Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Кумир О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,, представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі майна для проживання та користування, третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просить суд здійснити поділ нерухомого майна подружжя набутого під час шлюбу з ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Виділити їй в натурі та виділити для проживання та користування кімнату площею 17.8 кв.м.,з балконом, а відповідачу виділити в натурі у користування кімнату площею 18 кв.м., інші приміщення залишити у загальному користування, а саме: коридор,кухня,туалет,ванну кімнату. Судові витрати покласти на відповідача .

Свій позов обґрунтувала тим, що в 2003 році під час перебування у шлюбі з відповідачем вони придбали за спільні кошти квартиру АДРЕСА_1 . В 2013 році шлюб було розірвано, відповідач залишився проживати в спільній квартирі, а вона виїхала. Квартира зареєстрована за ОСОБА_3 ,. Відповідач обіцяв сплатити кошти за частину квартири, але так цього і зробив. Вказує,що в кінці червня 2022 року відповідач поставив ще один замок і вона не змогла потрапити в квартиру. Відповідач відмовився надавати ключі та надавати доступ до квартири.

24.10.2022 року відповідач подав відзив, я якому вказував на те, що з позовом він не згоден, так як з 01.03.2013 року позивач виїхала з квартири, де вони спільно мешкали та забрала свої речі. Крім того, забрала свою частку у спільному майні у вигляді грошових коштів. Крім того, відповідач вказує на те, що позивач пропустила строк позовної давності для звернення до суду, оскільки ще в 2017 році їй було відомо про порушення її права. Просив суд застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ухвали суду від 23.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили суд застосувати строк позовної давності, оскільки позивачу ще в 2017 році було відомо про порушення її прав і вона мала можливість звернутись до суду з позовом.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо позову та повідомила суду, що в квартирі АДРЕСА_1 вона зареєстрована та проживає, оскільки є дружиною відповідача. Про спори щодо квартири їй невідомо. В 2018 році на двері поставили ще один замок, оскільки в районі почастішали крадіжки майна з квартир.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, сторони повідомили суду, що їй відомо про судові засідання.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, подали заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні спору просять врахувати інтереси дитини.

Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 06.07.1991 року сторони уклали шлюб.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.08.2013 року виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно договору купівлі продажу квартири від 29.11.2003 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи той факт, що сторони не дійшли згоди щодо добровільного поділу майна суд приходить до висновку, що при вирішенні даного спору необхідно застосувати норми ст.70 СК України.

Оскільки спірна квартира придбана сторонами під час перебування у шлюбі суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з врахуванням рівності часток у майні подружжя, тобто вважає за можливе здійснити поділ майна подружжя та виділити ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦКУкраїни встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України).

Судом встановлено і це не заперечувалось сторонами по справі,що доступ до житла позивачу було обмежено в червні 2022 року, коли вона прийшла до відповідача у спірну квартиру, а він її не впустив та відмовився надати документи на квартиру. Отже, фактично право позивача порушено саме в 2022 році, тобто строк позовної давності не був пропущений позивачем.

Позовна вимога щодо виділу в користування і проживання кімнати 17,8 кв.м з балконом не підлягає до задоволення з тих підстав, що позивач не надала доказів на підтвердження можливості такого поділу з урахування часток подружжя та кількості осіб, які зареєстровані в даній квартирі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у розмірі 3092,40 гривень.

Згідно акта прийому передачі наданих юридичних послуг вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплатила за правову допомогу 10 000 гривень, але оскільки позов задоволено частково з відповідача підлягає до стягнення 5000 гривень витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.69-72 СК України, ст. 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі майна для проживання та користування, задовольнити частково.

Здійснити поділ майна подружжя та виділити ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3092,40 гривень та 5 000 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради, юридична адреса м. Полтава, вул. Решетилівська,1/2.

Повний текст рішення складено та підписано 15.01.2024 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.