Справа № 643/9917/24
Провадження № 2/643/4540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Тимош О. М.,

за участю секретаря судового засідання Кизим К. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про повернення коштів,

установив:

В провадженні суду перебуває зазначена вище справа.

Представником відповідача ОСОБА_2 захисником Кравченко С. М. до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі №643/9917/24 до звільнення ОСОБА_2 з лав Збройних Сил України (п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України). В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про повернення коштів. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Закону України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан, термін якого неодноразово був продовжений. Оскільки 30.10.2024 ОСОБА_2 , відповідно до Закону України від 21.10.1993 №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», було мобілізовано до лав ЗСУ, просить зупинити провадження по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву про роз`єднання позовних вимог про стягнення коштів у сумі 33 600,00 грн з ОСОБА_2 та позовні вимоги про стягнення коштів у сумі 52 600,00 грн з ОСОБА_5 в окремі провадження. В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 мобілізований до лав Збройних Сил України, і ця обставина відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі. Разом з тим, завданням цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому, відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України просить роз`єднати позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1 клопотання про роз`єднання позовних вимог підтримав, проти задоволення клопотання про зупинення провадження не заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_3 клопотання про зупинення провадження у справі підтримав. Заперечував проти клопотання про роз`єднання позовних вимог, оскільки частина грошей перерахована різним відповідачам.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження та роз`єднання позовних вимог.

Згідно з доданим до клопотання про зупинення провадження військовим квитком серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 30.10.2024 призваний у Збройні Сили України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався, востаннє з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Надана представником відповідача копія військового квитка та поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані ІНФОРМАЦІЯ_1 , не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій ОСОБА_2 перебуває на військовій службі (суду взагалі не надано жодного доказу на підтвердження зарахування відповідача ОСОБА_2 до військової частини ЗСУ), тобто не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Оскільки надані представником відповідача докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22).

Крім того, суд бере до уваги, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Також судом враховано, що відповідача ОСОБА_2 у судовому процесі представляє професійний адвокат, який фахово представить позицію відповідача у судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у зупиненні провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Відтак суд дійшов висновку, що роз`єднання позовних вимог не сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства, тому є недоцільним.

Керуючись ст. 188, 251,253,260,261,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про повернення коштів.

Відмовити представнику позивача у клопотанні про роз`єднання позовних вимог.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 13 грудня 2024 року.

Суддя О.М.Тимош