Справа № 529/375/24
Провадження № 2/529/242/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю Мілоан, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 14.05.2021 між ТОВ Мілоан та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3940867 в електронній формі з використанням електронного підпису. На підставі цього кредитного договору відповідач отримала кредит в розмірі 10 000,00 грн та зобов`язалася повернути грошові кошти надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту у розмірі 700,00 грн у строк до 13.06.2021. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі не виконала. 13.09.2021 між ТОВ Мілоан та ТОВ Діджи Фінанс було укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 14.05.2021, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за яким складає у загальному розмірі 43 340,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32 640,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. Посилаючись на те, що відповідачем були проігноровані вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним договором, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у загальному розмірі 43 340,00 грн та судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 27.05.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву відповідачка вказує, що позивач не надав належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт укладення нею кредитного договору та підписання нею цього договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Позивач не надав довідку про ідентифікацію, де зазначений одноразовий ідентифікатор, яким вона, ОСОБА_1 , підписала кредитний договір. Підписаний одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту не є доказом укладення кредитного договору. У Паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства, які б підтверджували факт надання їй, ОСОБА_1 , кредиту первісним кредитором ТОВ "Мілоан". Надана позивачем копія платіжного доручення 46152654 про перерахування грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн, не являється первинним бухгалтерським документом. У цьому платіжному дорученні відсутні дані осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, відсутній особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З цього платіжного доручення не зрозуміло, на який рахунок перераховувалися кошти та якого банку, оскільки в якості коду банку отримувача зазначено "Mastercard", а рахунок отримувача є неповним. Крім того, це платіжне доручення містить неправдиву інформацію, оскільки в якості Банку платника в ньому зазначено установу ТОВ ФК Елаєнс. Позивачем не додано до позову жодного доказу того, що сторони кредитного договору узгоджували переказ коштів на рахунок відповідача від третьої особи. Крім того, це суперечить п. 1.1 кредитного договору, в якому зазначено, що кошти відповідачу повинен був перерахувати саме первісний кредитор ТОВ "Мілоан", а не третя особа. Надані позивачем документи не містять жодних даних про здійснення відповідачем платежів на погашення кредиту, з них неможливо достовірно встановити, ні коли виникла заборгованість, ні строки та розмір нарахування відсотків, ні будь-яку іншу інформацію, яка є необхідною для правильного встановлення розміру заборгованості. Позивач не має права стягувати незаконно нараховані відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які первісним кредитором фактично не надавались, а тому не може бути задоволена вимога про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 700,00 грн.

Позивач ТОВ Діджи Фінанс надав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У цій відповіді вказано, що 14.05.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, ОСОБА_1 було подано Заявку на отримання кредиту № 3940867. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Договору про споживчий кредит № 3940867 від 14.05.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Одноразовий ідентифікатор, як і лог підпису Кредитора (логи (лог-файли) - містять інформацію про роботу сервера і зберігають в собі певні дії користувача або програми), зафіксовано у Кредитному договорі, переданому первісним кредитором позивачу у pdf.форматі, проте є зашифрованим, у зв`язку із чим при стандартному завантаженні до електронного кабінету чи під час друку не відображається, у зв`язку із чим позивач надає скрін-шот першого листа договору із одноразовим ідентифікатором, який зображений на мал. 1 у відповіді на відзив. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 13 липня 2020 року у справі № 753/10840/19, на підтвердження заявлених вимог особа надала скрін-шоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з Viber, які суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, вважав належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка. Відповідно до п. 5.6. ч. 6 Правил кредитування, Електронна форма індивідуальної частини укладеного Кредитного договору надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника у форматі, що унеможливлює зміну її первинного змісту. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. Цей Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Вказаний алгоритм дій щодо порядку укладення правочину в електронній формі дає підстави вважати доведеним фактом, що Договір про споживчий кредит № 3940867 від 14.05.2021 був підписаний з ТОВ «МІЛОАН» саме відповідачем ОСОБА_1 ТОВ «МІЛОАН» є зареєстрованою у належному порядку фінансовою установою, що надає фінансові послуги, зокрема з кредитування, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та свідоцтвом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова компанія має право надавати фінансову платіжну послугу з переказу коштів без відкриття рахунку та/або із здійснення еквайрингу платіжних інструментів на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії лише за умови, що така фінансова послуга поєднується з іншими видами фінансових послуг, передбаченими пунктами 1-5 частини першої цієї статті. Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов Договору про споживчий кредит № 3940867 від 14.05.2021 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на Картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46152654 від 14.05.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Договору кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Тобто, на рахунок, наданий Відповідачем для отримання кредитних коштів. Картковий рахунок: BIN: НОМЕР_2 ; Платіжна система: MASTERCARD; Видана БАНКОМ: JSC CB PRIVATBANK; ТИП КАРТИ: DEBIT; КАТЕГОРІЯ КАРТИ: STANDARD; КРАЇНА: UKRAINE. Позивачу невідомий номер картки, як і первісному кредитору. Повний номер картки вводиться Позичальником та автоматично зашифровується і зберігається у самій платіжній системі LiqPay, через яку здійснюються платежі. Згідно з п. 4.4 Правил надання фінансових кредитів, Товариство не отримує повні реквізити Банківської картки, які необхідні для здійснення операцій по карті через Інтернет. Для платіжних операцій по картах Товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту PCI DSS. Повний номер карти зберігається у платіжної системи LiqPay. Картковий рахунок банківський рахунок, на якому обліковуються операції за платіжними картками. Тож, як доказ перерахування кредитних коштів Відповідачу Позивач надав копію платіжного доручення № 46152654 від 14.05.2021, що є первинним банківським документом, та підтверджує надання кредитних коштів Позивачем й отримання таких Відповідачем на зазначену ним платіжну картку, номер якої вказано у платіжному дорученні. Такі умови перерахування кредитних коштів було погоджено сторонами при укладенні кредитного договору. Зазначення номера картки замість номеру рахунку жодним чином не унеможливлює перерахування кредитних коштів Відповідачу. У платіжному доручення відображається частина цифр платіжної картки, так як номер картки становить таємницю фінансової послуги (відповідно до ч. 1-2 ст. 10 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»). Отже, платіжне доручення № 46152654 від 14.05.2021 містить усі необхідні для перерахування коштів реквізити сторін, дату здійснення операції, платіжну систему, чітке призначення платежу, у зв`язку із чим твердження відповідача є голослівними та надуманими, не передбаченим нормами чинного законодавства, а отже, документ, наданий позивачем до позовної заяви є достовірним, достатнім, належним та допустимим доказом перерахування кредитних коштів позивачем та отримання цих коштів відповідачем. ТОВ «МІЛОАН» - це фінансова установа, а не банківська, яка не має права відкривати рахунки позичальнику, а лише перераховує кредитні кошти на наданий позичальником рахунок, що узгоджується із ч. 2 ст. 29 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Відповідно до п. 1.5.1. кредитного договору комісія за надання кредиту: 700,00 грн., яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Згідно п. 2.3.1.2. Договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Оскільки відповідач 13.06.2021 кредит в сумі 10 000,00 грн не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 2.3.1.2. Договору, з якими погодилася відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 14.06.2021 по 12.08.2021, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує пояснення відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 13.06.2021. На підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було долучено відомість про щоденні нарахування та погашення по Договору, яка сформована 10.04.2024 первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН». Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявила. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надала. За весь період перебування права вимоги завищезазначеним кредитним договором у ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором. Отже, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним кредитним договором, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідач ОСОБА_1 надала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказала, що наданий первісним кредитором позивачу кредитний договір у pdf-форматі, проте зашифрований, згідно із Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", Законом України "Про електронну комерцію", ст. 100 ЦПК України оригіналом не являється. PDF файли формуються за допомогою програми Microsoft Word шляхом збереження тексту у форматі pdf і будь-яка людина може написати будь-який текст, вставити будь-який малюнок, підпис тощо і зберегти як pdf файл. Вказане дає підстави відповідачу вважати, що позивач не має оригіналу кредитного договору № 3940867 від 14.05.2021, а договір факторингу № 07Т від 13.09.2021 укладений на основі скріншота з екрана з частинкою тексту. З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ "Мілоан" створив "заготовку" платіжного доручення № 46152654 від 14.05.2021 та не направив його до виконавця (ТОВ ФК "Елаєнс") або виконавець відмовився виконувати його (немає відмітки виконавця) та намагається видати його за банківський документ. Позивач уклав договір факторингу № 07Т від 13.09.2021 з ТОВ "Мілоан" не впевнившись в існуванні права вимоги, так як згідно із п. 3.2.6 кредитного договору кредитодавець має право відступити право вимоги третій особі протягом строку дії договору, тобто до 13.06.2021. Вказане у сукупності свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ Мілоан, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд цієї справи, пояснень щодо позову чи будь-яких заяв або клопотань суду не надала.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3940867 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 10 000,00 грн, із строком повернення на 30 днів, тобто до 13.06.2021, із відсотковою ставкою за користування кредитом - 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (на строк кредитування з 14.05.2021 по 13.06.2021), стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом - 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (у разі продовження строку кредитування) та зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 700,00 грн /а.с. 8-11/.

Також відповідач підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором додатки до вказаного вище кредитного договору, в якому теж були зазначені вище вказані умови надання та повернення кредиту, а саме Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту /а.с. 12-13/.

14.05.2021 відповідач ОСОБА_1 отримала за вказаним вище кредитним договором кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн на зазначену нею банківську картку, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням № 46152654 від 14.05.2021 про перерахування цих кредитних коштів та наданою АТ КБ "ПриватБанк" на виконання ухвали суду про витребування доказів випискою по картці відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_3 /а.с. 15, 138/.

Із вказаної вище банківської виписки вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами /а.с. 138/.

13.09.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до якого ТОВ "Діджи Фінанс" набуло право вимоги, зокрема, за вищевказаним кредитним договором від 14.05.2021 № 3940867, боржником за яким є ОСОБА_1 /а.с. 27-29/.

Набуття позивачем ТОВ "Діджи Фінанс" права вимоги за зазначеним вище кредитним договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 , також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Акту приймання-передачі Реєстру прав вимоги від 13.09.2021, Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору факторингу та копіями платіжних інструкцій про оплату ТОВ "Діджи Фінанс" коштів на користь ТОВ "Мілоан" за отримане право вимоги заборгованості за цим договором факторингу /16-23, 33, 34/.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до вказаного вище договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 14.05.2021 № 3940867 у загальному розмірі 43 340,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32 640,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту /а.с. 34/.

Вказані суми заборгованості підтверджуються також наявними у матеріалах справи Відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3940867, наданими первісним кредитором ТОВ "Мілоан", та розрахунком заборгованості за цим договором, наданим позивачем ТОВ "Діджи Фінанс" /а.с. 24-25, 35/.

Додаткових нарахувань з моменту відступлення права вимоги по кредитному договору, позивачем, як новим кредитором, не було здійснено. Всі суми заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісією за надання кредиту були нараховані первісним кредитором - ТОВ Мілоан.

27 вересня 2023 року відповідачу ОСОБА_1 позивачем було направлено досудову вимогу щодо необхідності виконання боргових зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором, яка була проігнорована відповідачем. ОСОБА_1 не погасила заборгованість за кредитним договором ні первісному кредитору, ні позивачу /а.с. 14/.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України Про електрону комерцію зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис.

Нормою статті 11 ЗУ Про електронну комерцію передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття підпис у сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Як вбачається зі змісту укладеного 14.05.2021 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № 3940867 та додатків до нього - Графіку платежів і Паспорта споживчого кредиту, цей договір та додатки відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у розмірі 10 000,00 грн за цим кредитним договором були перераховані на вказаний відповідачем банківський рахунок. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору відповідач своїм електронним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цього договору, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування та розміром одноразової комісії за надання кредиту.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що твердження відповідача про те, що вона не укладала та не підписувала кредитного договору і не отримувала кредитні кошти за ним у розмірі 10 000,00 грн є безпідставними та необґрунтованими, так як спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи те, що матеріалами справи, зокрема платіжним дорученням та банківською випискою за належною відповідачу ОСОБА_1 карткою підтверджується факт перерахування 14.05.2021 на цю картку коштів у розмірі 10 000,00 грн, виходячи з положень чинного законодавства, яким регулюється укладення електронного правочину з використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, алгоритму дій, які мають бути здійснені позичальником для укладення такого правочину (зокрема того, що без надання позичальником своїх персональних даних, відомостей про банківську картку, на яку мають перераховуватися кредитні кошти, відповідних паролів авторизації), суд дійшов висновку, що відповідачеві не могло б бути перераховано ці кредитні кошти без засвідчення нею своїм електронним підписом укладеного кредитного договору в електронній формі.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача про недопустимість доказу у вигляді платіжного доручення від 14.05.2021 № 46152654 про перерахування ТОВ "Мілоан" на рахунок ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн, адже це платіжне доручення взаємоузгоджується з іншими доказами у справі, містить відомості про платника - ТОВ "Мілоан", отримувача - Колесова З.В., суму перерахованих коштів, призначення платежу, яке підтверджує, що ці кошти перераховано за кредитним договором № 3940867, а також декілька цифр банківської картки ОСОБА_1 (решта цифр не вказується з огляду на банківську таємницю), на яку перераховано ці кредитні кошти, які збігаються з номером картки, вказаним у банківській виписці за цією карткою, наданою АТ КБ "ПриватБанк".

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, після укладення вказаного вище договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 у спірних правовідносинах змінився кредитор і позивач ТОВ "Діджи Фінанс" набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Мілоан" кредитного договору від 14.05.2021 № 3940867, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Діджи Фінанс" від первісного кредитора ТОВ "Мілоан" права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 10 000,00 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.

Щодо позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 32 640,00 грн, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору від 14.05.2021 термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 13.06.2021 /а.с. 8-11/.

Згідно з п. 1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом у межах строку кредитування з 14.05.2021 до 213.06.2021 за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6. кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно з п. 1.7 кредитного договору особливості нарахування процентів визначені п.п. 2, 2, 2.3 цього договору.

Відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Згідно з п. 2.2.2 кредитного договору нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

Відповідно до 2.3.1.2 кредитного договору пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 у передбачений кредитним договором строк кредитування з 14.05.2021 до 13.06.2021 кредит в розмірі 10 000,00 грн не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, то ТОВ "Мілоан" відповідно до умов п. 2.3.1.2 кредитного договору, з якими погодилася відповідач, його підписавши, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 14.06.2021 по 12.08.2021, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам кредитного договору і спростовує твердження відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 13.06.2021.

На підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було долучено Відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору, яка сформована 10.04.2024 первісним кредитором ТОВ "Мілоан" /а.с. 24-25/.

Відповідач ОСОБА_1 вказаний розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому просто заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявила. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитним договором, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надала.

З матеріалів справи вбачається, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним кредитним договором у ТОВ "Діджі Фінанс", позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань по відсотках за користування кредитом і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржниці.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем ОСОБА_1 із ТОВ "Мілоан" кредитного договору від 14.05.2021 № 3940867, отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн, факт переходу до ТОВ "Діджи Фінанс" від первісного кредитора ТОВ "Мілоан" права вимоги заборгованості до відповідача за договором факторингу, порядок і розмір нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 32 640,00 грн, що є заборгованістю за відсотками за користування кредитом.

Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 700,00 грн, то суд дійшов такого висновку.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію зокрема за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії зокрема за надання кредиту.

З кредитного договору від 14.05.2021 № 3940867 вбачається, що у ньому встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, відповідач, підписуючи кредитний договір, погодилася з цією умовою договору, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд вважає, що стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за комісією з надання кредиту у розмірі 700,00 грн є правомірним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за договором про споживчий кредит № 3940867 від 14.05.2021 у загальному розмірі 43 340,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32 640,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого через Електронний суд судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн /а.с. 7/, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2 422,40 грн.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн /а.с. 49-56/, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Діджи Фінанс" підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 137, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілоан", про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за договором про споживчий кредит № 3940867 від 14 травня 2021 року у загальному розмірі 43 340 (сорок три тисячі триста сорок) грн 00 коп, з яких: 10 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32 640,00 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 700,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" понесені судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан", місцезнаходження: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21, .

Головуючий О.С. Кириченко