Справа № 562/3861/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю.А. секретаря судових засідань Щербак В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,10 га, кадастровий номер :00:011:0131, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його теща ОСОБА_3 , за життя покійна розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши 05.02.2014 заповіт. Відповідно до заповіту покійна заповіла ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Проте, покійній належала також 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,10 га, кадастровий номер :00:011:0131, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки не може, так як вона не зазначена у заповіті, а він не є родичем спадкодавця. Іншим власником частини будинку та земельної ділянки є відповідач по справі, тому він звернувся до суду за захистом свого права на майно.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву від 10.12.2024, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подав до суду заяву від 11.12.2024, якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.2024.

Згідно заповіту від 05.02.2014, ОСОБА_3 заповіла належну їй частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Здолбунів, Рівненського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.10.2021.

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №210609 від 25.11.2008 ОСОБА_3 , належала 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,10 га, кадастровий номер :00:011:0131, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з п."г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 12, 89, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, кадастровий номер :00:011:0131, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Ю.А. Ковалик