Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/5001/23
номер провадження 2/695/554/24

26 березня 2024 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ушакової К.М.
за участю: секретаря судового засідання - Варданян Л.А.,
представника позивача адвоката Нечипоренко Ж.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів за договором позики,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 04.01.2023 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Предметом договору визначено, що позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти в сумі 36 700 грн., а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві вказану суму позики до 04.012026. Відповідач повинен був повертати грошові кошти в сумі 1019,44 грн. щомісячно. Перший і наступні платежі згідно графіка мали бути 4 числа кожного місяця. На підтвердження передачі грошових коштів відповідач в присутності двох свідків власноручно підписав розписку, яка є невід?ємною частиною договору. Після отримання грошових коштів 04.01.2023 відповідач перестав виходити на зв?язок та відмовився виконувати умови п.п.2.1. договору, а саме: здійснювати погашення суми позики згідно графіку погашення. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконання умов договору стосовно повернення грошових коштів, однак останній постійно ігнорував телефонні дзвінки та sms-повідомлення і не бажав вирішити дане питання мирним шляхом, як зазначено в пункті 4 договору, хоча на даний час офіційно працює у компанії ««ВЕБ-ТРАНС» водієм міжнародних рейсів та має регулярний дохід і може здійснювати повернення коштів. У зв?язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов?язань за договором позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд: розірвати договір позики б/н від 04.01.2023, укладений між позивачем та ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість в сумі 36 700 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу 9057,36 грн., 3 % річних від простроченої суми - 1101 грн., та інфляційні втрати - 1 293,72 грн., а також понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів за договором позики залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача адвокат Нечипоренко Ж.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала з приводу проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 04.01.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики.
Відповідно до п.п. 2.1. договору позики від 04.01.2023 передбачено, що погашення суми позики здійснюється позичальником грошовими коштам в національній валюті в готівковій формі шляхом сплати позикодавцю грошових коштів згідно графіку, який є невід?ємною частиною цього договору та розміщено у додатку 2.
Підпунктом 2.2. договору позики від 04.01.2023 визначено, що позичальник зобов?язується повністю сплатити позикодавцю суму позики за даним договором, відповідно до графіку не пізніше встановленого терміну, який визначено у п.п. 1 даного договору.
На час розгляду справи грошові кошти відповідачем ОСОБА_2 не повернуті, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду із відповідним позовом.
Згідно із ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 ЦК України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) борг, сплатити проценти згідно умов договору.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка підтверджує факт отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів із зобов`язанням їх повернути.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України).
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч.ч. 2, 5 ст.653 ЦК України).
Свої зобов`язання по поверненню позики відповідач не виконав, про що свідчить наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача до договору позики від 04.01.2023.
З приводу стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За змістом п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, яким на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, починаючи з 24 лютого 2022 року та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється.
Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу в розмірі 9057,36 грн., інфляційних втрат в розмірі 1293,72 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1101 грн., належить відмовити.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (проживає по АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про розірвання договору та стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.
Розірвати договір позики від 04.01.2023, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1891,60 грн. судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення буде складено 01.04.2024.

Суддя: К.М. Ушакова