провадження №: 2/398/55/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

її представника адвоката Харути В.А.,

представника органу опіки та піклування Панагбєєвої Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Коннова Н.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позову вказує, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дитина ОСОБА_3 . Дитина з народження була зареєстрована та проживала разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Вихованням дочки в основному займався позивач. Дитина проживаючи з позивачем отримувала усе необхідне для повноцінного розвитку. ОСОБА_1 піклувався про здоров`я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На початку січня2019 року відповідачка, не погодивши свої дії з позивачем, забрала їх спільну дитину та виїхала з м. Біла Церква в невідомому напрямку, фактично позбавивши дитину спілкування з батьком та родичами, належного медичного обслуговування. З цього приводу позивач звертався до Білоцерківського ВП з заявою про викрадення дитини. В ході проведеної перевірки було встановлено місцезнаходження відповідачки з дитиною м. Олександрія, Кіровоградської області. Маючи намір бачитися з дитиною та приймати участь в її вихованні позивач почав приїжджати до м. Олександрії з метою бачитися з дитиною та провадити спільно час. Однак відповідачка уникала зустрічей з позивачем, не відповідала на телефонні дзвінки, або ж взагалі не відпускала від себе дитини. В зв`язку з цим позивач звернувся до виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування з метою визначення його участі у вихованні доньки. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради, було визначено участь батька у вихованні доньки та встановлено можливість побачень з ОСОБА_4 , один раз на тиждень у суботу з 10:00 до 12:00 год. Незважаючи на зазначене рішення відповідач продовжує чинити позивачеві перешкоди у виконанні ним батьківських обов`язків, жодного разу не надала можливості позивачу зустрітися з донькою, ігнорує телефонні дзвінки, не виходить на контакт. З приводу невиконання ОСОБА_5 зазначеного рішення органу опіки позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей Олександрійської міської ради.Відповідно до відповіді від 20.07.2020 року з ОСОБА_2 працівниками служби у справах дітей було проведено профілактичну роз`яснювальну роботу щодо спілкування батька з малолітньою ОСОБА_6 та не допущення порушення рішення органу опіки та піклування. Однак відповідачка належних висновків не зробила та продовжує не виконувати рішення органу опіки та піклування Олександрійської міської ради щодо порядку спілкування позивача з донькою. В зв`язку з цим він звернувся до суду та просить зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 . Встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в такий спосіб: - побачення з дитиною кожну 1-шу та 3-тю п`ятниці кожного місяця з 17:00 год. до 15:00 год. неділі, без участі матері з можливим виїздом дитини до м. Біла Церква Київської області за адресою проживання батька; - проведення канікулярних та святкових днів з можливим виїздом дитини до м. Біла Церква Київської області за адресою проживання батька; - необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інш. зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою; - побачення кожен день народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 16.08.2022 року справу прийнято до провадження суддею Олександрійського міськрайонного суду Стручковою Л.І., розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (том1 а.с.231).

16.04.2021 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 в якому вона позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що позивач і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах в яких у них народилася дочка ОСОБА_4 . Сімейні відносини сторін не склалися через різні погляди на життя та ставлення до сімейних цінностей, а також, оскільки позивач погано ставився до старшого сина відповідача, 2008 року народження, який проживав разом з ними. У січні 2019 року відповідач пішла від позивача, вимушена була змінити своє місце проживання та переїхала для постійного проживання в м. Олександрія, забравши із собою малолітню дочку ОСОБА_4 , якій на той час було шість років. У подальшому, позивач не виявив бажання прийняти життєві обставини, які склалися стосовно розпаду його сім`ї та наладити зв`язки з дитиною і з її мамою. 14.02.2019 року він приїхав до м. Олександрія з сторонніми людьми та під час першої зустрічі з дитиною після від`їзду її з матір`ю в інше місце проживання, силою забрав дитину від матері, попри істерики з цього приводу останніх, посадив дитину до автомобіля і повіз у невідомому напрямку, чим завдав дитині психоемоційний стрес. ОСОБА_2 вимушена була звернутися до органів поліції, які повернули дитину. Після цього випадку дитина сама уникала спілкування з батьком, вона боялася повторення такої ж ситуації. Надалі позивач, знову ж таки, не бажаючи встановлювати психологічний контакт безпосередньо з дитиною та з її матір`ю, звернувся до Служби у справах дітей Олександрійської міської ради для визначення йому порядку та способу участі у вихованні дочки ОСОБА_4 . Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.05.2019 року № 257 йому було визначено можливість побачень з дитиною один раз на тиждень, а саме у суботу з 10.00 год. до 12.00 год., з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини. За допомогою даного рішення ОСОБА_1 став штучно створювати ситуацію, начебто перешкоджання йому з боку ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та не виконання рішення виконавчого комітету. Він часто, без буд-яких попередніх узгоджень з відповідачем, приїжджав до м. Олександрії, одразу йшов до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області та подавав заяву, що мати не дає йому побачитися з дитиною. За фактами численних звернень ОСОБА_1 були проведені відповідні перевірки та за їх результатами надані заявнику відповіді згідно Закону України «Про звернення громадян», що свідчить про те, що правоохоронним органом у діях матері дитини - ОСОБА_2 не було встановлено ознак будь-яких правопорушень. Крім того, факт, що у визначений рішенням виконавчого комітету день та час відповідач фактично не прибував до дитини на побачення, підтверджується актами, складеними відповідачем. 25.07.2020 року позивач приїхав до дитини разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 . Остання влаштувала сварку з ОСОБА_2 , під час якої ображала останню у присутності дитини, внаслідок чого дитина розхвилювалася, почала плакати та попросила забрати її до дому, після чого ОСОБА_1 в черговий раз звернувся до Олександрійського відділу поліції з повідомленням про перешкоджання йому побачень з дитиною. Після 25.07.2020 року позивач жодного разу до дитини не приїжджав. Таким чином, доводи позивача в тому, що йому чиняться відповідачем перешкоди у побаченні з його дочкою ОСОБА_4 не відповідають дійсності. Відповідач не заперечує проти спілкування позивача з їх дитиною у її присутності і жодним чином не чинить йому в цьому перешкоди, про що надавала пояснення працівникам правоохоронних органів та служби у справах дітей Олександрійської міської ради, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними, адже спір між сторонами відсутній. Доводи позивача, що в той час коли вони жили разом з відповідачем він сам виховував дочку, не відповідають дійсності, адже батьки разом, в однаковій мірі, займалися вихованням дитини, піклувалися про її життя, здоров`я та гармонійний розвиток. Також, безпідставними є доводи позивача в тій частині, що позивач поїхала з дитиною у невідомому напрямку, невідомо куди, невідомо де проживає та позбавила дитину спілкування з батьком, родичами та медичного обслуговування. Після переїзду для постійно проживання до міста ОСОБА_8 , майже від самого початку і дотепер відповідач разом з дочкою ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою в АДРЕСА_2 . Крім того, матір`ю забезпечено дитині всі необхідні умови для життя, навчання і гармонійного розвитку, оскільки вже 12.02.2019 року матір`ю дитини було заповнено Декларацію № 0001-ХЕ63-К400 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. З довідки комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Олександрії», амбулаторія №7 від 10.02.2020 року, убачається що мама своєчасно з`являється на прийом до лікаря, виконує призначення та своєчасно проводить своїй дитині планові профщеплення. З березня 2019 року дитина відвідувала заклад дошкільної освіти Ясла-садок №42, з вересня 2019 року навчається НВК «Олександрійський колегіум-спеціалізована школа». Також, дитині забезпечується розвиток її додаткових здібностей, до карантину вона відвідувала відповідні гуртки. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/10907/19 між цими ж сторонами визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю - ОСОБА_2 . Дане рішення після його оскарження в апеляційному порядку батьком дитини залишено в силі рішенням Київського апеляційного суду (провадження № 22-ц/824/906/2021) від 01.02.2021 року. У то й же час, батько дитини, з моменту переїзду дитини з матір`ю до іншого місця проживання, зовсім не піклувався про матеріальне забезпечення дочки і від самого початку не надавав кошти на її утримання Судовим наказом, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 16.05.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 . Згідно Довідки-розрахунку по аліментам від 27.03.2020 №59666 станом на 01.03.2020 року зі сплати аліментів існує заборгованість 25230,00 грн., які він сплатив тільки під час розгляду вищезазначеної цивільної справи. Така поведінка батька свідчить про тимчасову, мінливу, заінтересованість батька щодо дитини. Чисельні квитанції послуг зв`язку АТ «Укрпошта» про відправлення посилок на адресу ОСОБА_2 для дитини та квитанції про придбання товарів і продуктів начебто для дочки ОСОБА_4 , мають формальний характер, оскільки їх зміст не відповідає оціненій їх вартості (яка зазначалася за вказівкою відправника), та містили пластилін, фарби, альбом, пензлик, цукерки, шкарпетки тощо. Дані посилки направлялися з умовою оплати їх одержувачем. Відповідач не має заперечень з того приводу, щоб позивачу було додатково визначено дні для побачень з дитиною, у тому порядку який він пропонує: у першу та третю п`ятницю кожного місяця, однак з участю матері з 15.00 до 17.00 год., та без можливості виїзду до м. Біла Церква за постійним місцем проживання позивача. Також, відповідач не заперечує проти позовних вимог в частині проведення зустрічей позивача з дитиною під час канікул і в святкові дні, однак після узгодження часу з відповідачем та тільки з її участю. Так само відповідач не заперечує проти позовних вимог щодо побачення позивача з дочкою кожного дня її народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року до досягнення нею повноліття, однак з обов`язковою участю матері. Дана позиція відповідача обґрунтовується тим, що через раніше зазначену поведінку позивача у дитини сформувався відносно нього психологічний бар`єр. Дитина боїться повторення ситуації з її викраденням. Тим більше, що позивачем у продовж з 2019 року до цього часу так і не встановлено психологічний контакт з дитиною (том1 а.с.75-80).

11.05.2021 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив, в якому він зазначає, що відповідачка поїхала з м. Біла Церква зненацька, нікому не повідомивши. Він, виявивши відсутність відповідачки та дитини, звернувся із заявою до Білоцерківського ВП, яка зареєстрована 15.01.2019 року. Під час перевірки даної заяви було встановлено, що відповідачка з дитиною виїхала в м. Олександрія. Від працівників поліції Олександрійського ВП позивачу стало відоме місце перебування відповідачки в м. Олександрія, куди ж відразу він поїхав. Дитина сама виявила бажання повернутися додому в м. Біла Церква в усталене життя, а тому позивач, маючи таке ж право як відповідачка щодо своєї дитини, хотів забрати її назад додому. Твердження у відзиві про те, що позивач забрав силою дитину від матері, є голослівними і нічим не підтверджені. В листі з Олександрійського ВП, чітко зазначено, що жодного насилля з приводу повернення дитини в м. Біла Церква, ОСОБА_9 не проявляв. Цю ситуацію відповідачка використовує до теперішнього часу на свою користь, як аргумент на будь-які намагання позивача бачитися з дитиною. Відповідачка не бере до уваги той факт, що, відірвавши дитину від батька, також завдала йому сильних душевних страждань. Крім того, м. Олександрія знаходиться достатньо далеко від Білої Церкви, що позбавляє позивача можливості в повній мірі займатися вихованням дитини та бачитися з нею в будь-який час. Згідно відповіді Олександрійського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за №98/01-13 від 28.03.2019 року, під час вивчення психологічного стану дитини ОСОБА_10 було встановлено, що дитина хвилюється щодо ситуації, яка склалася у батьків навколо неї. Боїться засмутити маму. Разом з тим вона потребує уваги батька. Саме до такого стану дитини призвела поведінка матері, яка в категоричній формі не сприйняла бажання батька бачитися з дитиною та приймати участь в її вихованні. Дані висновки свідчать про те, що дитина зазнає впливу матері на цю ситуацію і дитина боїться засмутити маму. Дитина в такому віці діє ситуативно, в залежності від матері, яка створює навколо відносин дитини з батьком такі обставини, які унеможливлюють їх зустрічі, побачення, спілкування та налагодження будь-яких контактів. Наданий Олександрійською міською радою висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини ОСОБА_10 не відповідає вимогам порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, зокрема під час складання даного висновку працівниками служби у справах дітей взагалі не відвідувались ні мати, ні дитина за місцем проживання. Як результат не складався акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини. Наразі відповідно до зазначеного висновку дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради відсутні будь-які дані, які б свідчили про оцінку потреб сім`ї для встановлення спроможності матері виконувати обов`язки по вихованню за дитиною та її догляду. В даному висновку не тільки не зазначені дані, які б свідчили про оцінку потреб сім`ї , а навіть не зазначено за якою адресою проживає дана дитина. Також необхідно враховувати те, що дитина є малолітньою і її думка є ситуативною, а не суб`єктивною. А тому лише на думці малолітньої дитини не може ґрунтуватися висновок органу опіки та піклування. Відповідачкою створювалися навмисні умови для унеможливлення зустрічі батька з дитиною. Так, відповідачка не відповідала на телефонні дзвінки позивача в переддень поїздки до м. Олександрія, а також в той день, коли він вже приїжджав в м. Олександрія, цим самим вона негативно впливала в першу чергу на інтереси та права дитини, позбавляючи дитину побачень, спілкування з батьком. Саме такою своєю поведінкою вона порушує право батька на спілкування з дитиною та грубо порушує інтереси своєї ж дитини, позбавляючи її можливості бачитися та спілкуватися з батьком. Відповідно до відповіді з Олександрійського ВП за №18323/113-2019 від 22.10.2019 р. 01.06.2019 р. за повідомленням ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_5 не дозволяє йому побачення з дитиною, на місце події вже виїхали працівники поліції, які зафіксували, що заявник чекав на дитину поряд з магазином ХЛ Маркет по АДРЕСА_3 , однак відповідачка з дитиною не прийшла та на телефонні дзвінки не відповідає. З відповіді зі служби у справах дітей вбачається, що з ОСОБА_5 в присутності її довіреної особи ОСОБА_12 була проведена профілактична та роз`яснювальна робота щодо недопущення порушення рішення органу опіки та піклування та рекомендовано проводити фіксацію відвідування позивачем дитини на паперовий та електронний носій. Відповідно до електронного носію, а саме відеодиску, позивач приїздив в м. Олександрія та намагався зустрітися зі своєю дитиною, однак відповідачка не надавала такої можливості ні батькові, ні дитині. Слід зазначити, що саме бажання батька бачитися з дитиною та приймати участь у її вихованні є настільки великим та наполегливим, що, не звертаючи уваги на те, що кожний раз відповідачка унеможливлювала їх зустріч, він все ж таки долав сотні кілометрів в надії, що на цей раз він побачить дочку та поспілкується з нею. Однак відповідачка вживала всіх заходів для того, щоб не дати їм бачитися. Щодо доданих до відзиву актів про нез`явлення позивача на зустріч з дитиною, то вони підлягають критичній оцінці, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, які зафіксовані на електронному носії, а відтак є надуманими та такими, які не відповідають дійсності. Щодо аліментів. З того часу, як дитина поїхала з матір`ю до м. Олександрія, позивач регулярно і постійно надсилає посилки з необхідними предметами речами, продуктами харчування, одягом для дитини. Аліменти в законному порядку відраховуються з його заробітної плати. Щодо заборгованості по сплаті аліментів, то вини позивача в тому, що бухгалтерія за його місцем роботи несвоєчасно перераховувала аліменти не має. У відзиві відповідачка вказує, що не заперечує проти спілкування позивача з їх дитиною, але у її присутності. Відповідачка наполягає на тому, що побачення батька з донькою повинні відбуватися у її присутності, а також на нейтральній території, визначеній батьками без можливості виїзду за межі міста Олександрія Кіровоградської області, пояснюючи це тим, що між батьком ОСОБА_13 та дитиною існує психологічний бар`єр, для подолання якого необхідний час. Зважаючи на поведінку відповідачки, яка вбачається навіть з відзиву на позовну заяву, а також очевидне небажання навіть допустити спілкування батька з дитиною, присутність матері при зустрічах батька з дитиною буде негативно впливати на їх стосунки та налагодження необхідного контакту батька з дитиною (том1 а.с.133-138).

Ухвалою суду від 31.10.2022 року витребувано в порядку ст.84 ЦПК України, від Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр Олександрійської міської ради» висновок про психологічний стан малолітньої дитини, складений за наслідком психологічного тестування малолітньої дитини фахівцем- психологом стосовно поставлених питань (том2 а.с.77).

Ухвалою суду від 23.12.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (том2 а.с.125).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коннова Н.І. (том1 а.с.144, 145) в ході розгляду справи позовні вимоги підтримували посилаючись на обставини викладені у письмових заявах по суті справи. Позивач в судовому засіданні просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Харута В.А. (том1 а.с.82, том3 а.с.23, 24) в ході розгляду справи позовні вимоги визнавали частково посилаючись на обставини викладені у письмових заявах по суті справи. В судових дебатах, посилаючись на висловлену дитиною думку, проти задоволення позовних вимог заперечували. Вважають, що попередньо батько повинен встановити психологічний контакт з донькою. Психоемоційний стан дитини наразі не дозволяє встановити той порядок спілкування, про який просить позивач.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради Панагбєєва Т.М. (том2 а.с.136, том3 а.с.39) в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування №188/9/10/3 від 19.07.2021 року. Залишає розв`язання спору на розсуд суду наголошуючи на рівності прав і обов`язків обох батьків, праві дитини на виховання обома батьками. Вважає, що бар`єр між батьком і донькою можливо подолати, звернення до сімейного медіатора буде в інтересах дитини.При ухваленні рішення судом, просить врахувати наданий органом опіки та піклування висновок щодо розв`язання спору.

Свідок ОСОБА_14 , кум позивача, суду пояснив, що у 2019 році, більш точно дату він не пам`ятає, приїздив до м. Олександрія з ОСОБА_15 і ОСОБА_1 , щоб останній побачився з донькою ОСОБА_4 . Під`їхали до багатоквартирного будинку, приблизно в обідній час, ОСОБА_9 підійшов до дверей, дзвонив і стукав. Двері не відчинили. ОСОБА_9 здійснив дзвінок, але з`єднання не було. Вони походили, почекали та поїхали додому. Через півтора-два місяці знову приїхали в м. Олександрія до того ж будинку. Знає зі слів ОСОБА_16 , що він попереджав про свій приїзд. Двері квартири ніхто не відчинив, тому ОСОБА_16 викликав поліцію. Поліцейські заповнили якісь папери. Йому відомо, що ОСОБА_9 спілкується з дитиною по телефону. Він був присутній при розмові ОСОБА_11 та вітчима ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_5 бачити його не хоче і якщо вони не поїдуть, вітчим дістане рушницю. Також він був присутній при зустрічі ОСОБА_11 з ОСОБА_4 взимку 2019 року, коли він забрав останню і повіз в ОСОБА_17 . При цьому Маша не плакала, а мати спокійно реагувала на те, що відбувається. Чи узгоджувалося це попередньо з матір`ю він не знає. На посту їх зупинили працівники поліції, дитину передали ОСОБА_18 був засмучений, він планував провести час з дитиною. Зі слів ОСОБА_11 знає, що Дитина хоче з ним спілкуватися, але боїться.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, покази свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах продовж восьми років, до 08.01.2019 року, що визнається сторонами в судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (том1 а.с.8).

Судовим Наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/1088/19 від 20.05.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 29.03.2019 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .Відділом ДВС ЦМУМЮ відкрито виконавче провадження №59435272 з примусового виконання вказаного судового наказу та станом на 01.03.2020 року за позивачем рахувалася заборгованість (том1 а.с.103).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №357/10907/19 від 04.11.2020 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 (том1 а.с.112-120).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №257 від 08.05.2019 року визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з донькою один раз на тиждень, а саме: у суботу з 10:00 год. по 12:00 год., з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини. Попереджено батьків про відповідальність за порушення законодавства щодо захисту прав дитини (том1 а.с.12, 184).

Позивач ОСОБА_1 працевлаштований в БЗШ №20 з серпня 2011 року та позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується відповідною характеристикою. Має повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю «Педагогика і методика середньої освіти: фізична культура». За період перебування на посаді, зарекомендував себе як компетентний, професійно підготовлений спеціаліст, відповідальний, досвідчений педагог. Доброзичливий і товариський, завжди спокійний і врівноважений, виважено підходить до вирішення будь-якої ситуації, з повагою та розумінням ставиться до інтересів кожної дитини. Користується заслуженою повагою та авторитетом серед учнів, батьків і колег (том1 а.с.42).

З матеріалів справи та пояснень сторін у справі вбачається, що спір між ними виник щодо усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дитиною.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 3 ст.51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст.9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з принципом, викладеним в п.6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право кожної дитина на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно положень ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами 1 та 2 ст.159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Як вже зазначалося, з 08.01.2019 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та почали мешкати окремо, дитина мешкає з матір`ю.

14.02.2019 року ОСОБА_1 приїхав до м. Олександрія, за місцем мешкання ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , з метою побачитись з дитиною. Під час зустрічі ОСОБА_1 посадив доньку ОСОБА_3 у власне авто і вирушив до м. Біла Церква. В дорозі він був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_3 повернута до матері ОСОБА_2 . Даний факт визнається сторонами та підтверджується показами свідка, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами (том1 а.с.87).

Згідно інформаційного листа №98/01-13 наданого Олександрійським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.03.2019 року фахівцем із соціальної роботи було проведено вивчення психологічного стану дитини ОСОБА_3 , 2012 року народження. Дитина легко іде на контакт, комунікабельна. Хвилюється щодо ситуації, яка склалася у батьків навколо неї. Потребує тепла та підтримки з боку близьких людей. Боїться засмутити маму. У розмові про батька, проявляє негативні емоції, побоюється, що він може знов її викрасти. Дитина потребує уваги батька, але потрібен час для відновлення емоційного зв`язку між ними (том1 а.с.85).

З висновку органу опіки та піклування, наданого 10.03.2020 року у цивільній справі №357/10907/19 щодо розв`язання спору між сторонами про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , орган опіки та піклування серед іншого рекомендував батькові ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 налагодити спілкування між собою, перестати сперечатися, звернутися до психолога для отримання консультації щодо подолання психологічного бар`єру у взаємовідносинах дитини з батьком (том1 а.с.86).

З матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що між ними склалися особисті неприязні стосунки, які перебувають в причино-наслідковому зв`язку з їх небажанням дослухатися до наданих рекомендацій та в інтересах дитини налагодити спілкування між собою.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №257 від 08.05.2019 року визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено порядок їх спілкування (Том1 а.с.12, 184).

Цей висновок неоскаржений сторонами даної справи, не скасований, недійсним або незаконним не визнаний, і протилежного сторонами не доведено. Проте дане рішення сторонами не виконується.

Згідно висновку про психологічний стан малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2012 р.н. №52 від 16.11.2022 року, поданого Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр Олександрійської міської ради» дівчинки велика прихильність до матері, за допомогою чи порадою вона звертається до неї, проективні методики показали, що дівчинка завжди займає позицію біля матері. При запитаннях про батька проявляє невротичність, замикається і її складно переключити на інший вид діяльності. У родині матері дитина адаптувалася, позитивно ставиться до вітчима, згадує старшого брата, який проживає окремо. У проективній методиці «Людина під дощем» у дитини виявлений страх, безвихідь, беззахисність, настороженість у спілкуванні з рідним батьком. У методиці Рене Жиля за «круглим столом» не бачить батька у своїй родині, замінює його іншими близькими людьми. Дитина постійно спілкується з матір`ю, у них довірливі стосунки, вони вміють взаємодіяти, розуміють один одного, знаходять спільну мову, хоча у дівчинки виражена тривожність, загальмованість, невпевненість. Об`єм спілкування з батьком обмежений, дівчинка відгороджується від нього, бо не знає чого очікувати, не розуміє вчинків та наслідків. На даний час дівчинка емоційно не готова до спілкування з батьком засобами телефонного зв`язку та застосуванням соціальних мереж. На даний момент дитина перебуває у тривожному стані, не розуміє подій і що від неї очікують, їй потрібен час щоб впоратися зі своїми емоціями та почуттями, розібратися у собі. Для цього їй потрібна допомога практичного психолога або психотерапевта. Дівчинка дуже емоційно реагує на запитання про батька, при згадці про нього червоніє і починає плакати. У дівчинки спостерігається порушення емоційної сфери, вона має психологічну травму і потребує часу для визначення власної позиції у проблемній ситуації, яка на даний час призводить до емоційного ступору та невизначеності. За допомогою асоціативних карт було визначено, що у дівчинки є ресурс, вона у кутньому може визначитися та впоратися з власними проблемами. Психологічний стан дитини на сьогодні - невизначеність, емоційна неврівноваженість (Том2 а.с.107-118).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні 13.03.2024 року повідомила, що вона мешкає з мамою і вітчимом, має брата ОСОБА_19 . Її тато живе в м. Біла Церква, працює вчителем. Стосунки між ними погані, він намагається з нею спілкуватися, але вона не хоче бо не має до нього довіри. Боїться, що не повернеться до мами. Коли батько телефонує, вона не бере слухавку, мама не забороняє їй, вона сама вирішила заблокувати батька в телефоні. До батька їхати не бажає, боїться спілкуватися з ним у відсутності матері.

Тобто, з 2019 року до теперішнього часу, попри потребу в спілкуванні з батьком, що відображено у листі за наслідком вивчення психологічного стану дитини від 28.03.2019 року та у висновку про психологічний стан малолітньої дитини від 16.11.2022 року, психологічний бар`єр між донькою і батьком не подолано, дитина відгороджується від батька через наявні у неї побоювання.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради надав висновок №188/9/10/3 від 19.07.2021 року згідно якого вважають за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому можливість побачень з донькою один раз на тиждень, а саме: у суботу з 10:00 год. по 12:00 год., з правом визначення часу побачень та зміни днів за взаємною згодою батьків, враховуючи інтереси дитини(Том1 а.с.182).

З огляду на вищевикладене, а також те, що позивач не позбавлений батьківських прав, має бажання та намір спілкуватися та виховувати доньку, вже сталі особисті неприязні стосунки сторін, які не можуть впливати на спілкування доньки з батьком, враховуючи перш за все інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим розпорядку її дня, закріплений у положеннях чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участі у її вихованні, встановивши відсутність обставин, які б унеможливлювали реалізацію права батька на спілкування з донькою, необхідність спілкування дитини як з матір`ю, так і з батьком, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дитини, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- необмежено, засобами телефонного чи електронного зв`язку за згодою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- перші двадцять зустрічей кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_2 , в громадських місцях;

- в подальшому кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_2 , місце побачень визначити по домовленості між батьками з урахуванням інтересів дитини;

- у період хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її фактичного знаходження (проживання, лікування);

- надати можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше двох годин протягом дня у день народження позивача 16 листопада, у день народження дитини 21 жовтня,у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, у присутності матері ОСОБА_2 ;

- деталі зустрічей попередньо узгоджувати (не менше ніж за добу) з матір`ю ОСОБА_2 , за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням стану здоров`я дитини, графіку відвідування закладів освіти та гуртків, інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам.

При цьому суд звертає увагу сторін на те, що визначений спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між батьком і дитиною у інших формах за погодженням обох батьків або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення оскільки остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою, залежить в тому числі і від вікових змін дитини, її розвитку та потреб.

Суд не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення. Батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати перш за все інтересам самої дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- необмежено, засобами телефонного чи електронного зв`язку за згодою доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- перші двадцять зустрічей кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_2 , в громадських місцях;

- в подальшому кожної І та ІІІ суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_2 , місце побачень визначити по домовленості між батьками з урахуванням інтересів дитини;

- у період хвороби дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її фактичного знаходження (проживання, лікування);

- надати можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше двох годин протягом дня у день народження позивача 16 листопада, у день народження дитини 21 жовтня,у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, у присутності матері ОСОБА_2 ;

- деталі зустрічей попередньо узгоджувати (не менше ніж за добу) з матір`ю ОСОБА_2 , за відсутності заперечень дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з врахуванням стану здоров`я дитини, графіку відвідування закладів освіти та гуртків, інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя: Л.І. Стручкова