Справа № 457/538/24
провадження №2/457/142/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 березня 2015 року розірваний. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який на даний час є повнолітнім та навчається в Державному податковому університеті на першому курсі. Датою закінчення навчання є липень 2027 рік. Зазначає, що спільний повнолітній син потребує матеріальної допомоги, так як навчання в університеті у м.Ірпінь Київської області. Витрати складаються з харчування, проживання, придбання одягу, проїзд до навчального закладу, придбання навчальної літератури. В той час коли відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, при цьому будучи здоровою молодою особою та який перебуває на військовій службі а отже має можливість матеріально забезпечувати свого сина.

А тому, просить стягувати з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходівз дня пред`явлення позову і до завершення терміну навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву. Вказує, що з позивачем, окрім сина є також спільна донька - ОСОБА_4 , яка після розлучення залишилася проживати з Позивачем. Після винесення рішення про стягнення аліментів було відкрито виконавче провадження щодо сплати аліментів на утримання спільних дітей - сина та доньки. На відміну від аліментних правовідносин щодо неповнолітніх дітей, для покладання обов?язку на батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, має обов?язково мати місце наявність умови у вигляді матеріальної можливості надання такої допомоги з боку батьків. Виходячи з норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, саме на позивачеві в даному випадку лежить обов?язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу. Зазначає, що під час служби в Збройних силах України значно погіршився стан здоров?я та на даний час ОСОБА_2 знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі частки від свого доходу, оскільки наразі також сплачує аліменти утримання спільної з позивачкою неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 . Подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у відповідача потреби в матеріальній допомозі, саме у зв?язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), не надано доказів щодо проживання у гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат в розмірі, в тому числі оплати поїздок на навчання та в зворотному напрямку. Отже, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв?язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття. А тому просить позовну заяв задоволити частково.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги просить задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 березня 2016 року.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції 04 квітня 2006 року. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 .

Згідно із ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 ч.1 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно довідки №4969/13-16 від 19 березня 2024 року, виданої Державним податковим університетом про те, що ОСОБА_3 навчається в Державному податковому університеті ІV рівня акредитації на 1 курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання Навчально-наукового інституту права, група ПБі-23-1. Дата закінчення навчання: липень 2027 року.

Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом враховується, що стягнення аліментів є певною гарантією нормального розвитку дитини та заявлений до стягнення розмір аліментів є частково обґрунтованим.

Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, але у меншому розмірі, ніж просить позивачка.

При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається рівною мірою на матір та батька, а також враховує матеріальне становище сина, який навчається, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, враховуючи те, що відповідачем частково визнано позовні вимоги, керуючись принципом справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на навчання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку(доходу) щомісячно до закінчення навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Оскільки сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, ч.6 ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, с у д,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05 квітня 2024 року і до завершення терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення повнолітнім сином двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1211,20грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду Львівської впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: В. І. Марчук