Справа № 473/2512/24
РІШЕННЯ

іменем України

"17" червня 2024 р. . Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив

в червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 19 вересня 1992 року у Олександрівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №41. Від даного шлюбу мають дітей дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 14 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій він просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву, в якій вона просить розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що 19 вересня 1992 року у Олександрівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №41. (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 сина та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 265, 273, 280,281,289, ЦПК України, суд

ухвалив

позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 19 вересня 1992 року у Олександрівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №41 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар