ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 385/422/24

провадження № 22-ц/4809/964/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря - Бойко В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Дяченко Марини Ігорівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року у складі судді Панасюка І. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою та просила встановити юридичний факт, що вона та ОСОБА_2 , який вважається безвісти зниклим, постійно проживали разом однією сім`єю з вересня 2017 року до 30 листопада 2022 року, як чоловік та жінка без шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вересня 2017 року проживали однією сім`єю разом без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу.

У версені 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ та поїхав на навчання до м. Миколаєва.

20.12.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 було оформлено та вручено ОСОБА_3 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , сповіщення про те, що її син під час інтенсивного бойового зіткнення з ворожими силами противника 30.11.2022 поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області при перевірці особового складу виявився відсутнім.

Офіційне підтвердження родинних стосунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно заявнику для реалізації прав, передбачених ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», зокрема, права на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливх обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме), інформацію про хід та результати розшуку, право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Оскільки, іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу не існує, ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідною заявою в порядку окремого провадження.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечує проти встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, оскільки вказує, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що із заявлених заявницею вимог виник спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Дяченко М. І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та передчасною, а судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин, що мають значення для справи.

Судом не було взято до уваги, що спір про право в даному випадку не виникає, адже ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а заявник не є суб`єктом отримання соціальної та будь-якої допомоги.

В оскаржуваній ухвалі не мотивовано, яким чином між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 вбачається спір про право.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в даному випадку не пов`язується з вирішенням спору, а є необхідним для подальшого звернення заявника для реалізації її прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції не врахував, що без офіційного підтвердження родинних стосунків ОСОБА_1 не має права на отримання будь-якої інформації про ОСОБА_2 та звертатись із запитами, отримувати відповіді, а також звертатись із відповідними заявами до поліції, суду та отримувати процесуальні документи.

Відзиви на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07 червня 2024 року за клопотанням адвоката Дяченко М. І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , призначено розгляд апеляційної скарги на 12 год. 30 хв. 12 червня 2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за участі представника заявника.

12 червня 2024 року о 12 годині 55 хвилин апеляційним судом було здійснено підключення з адвокатом Дяченко М. І. в системі ВКЗ проте, воно не відбулось через відсутність з`єднання.

За змістом ч. 5 ст. 212 ЦПК України, ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи викладене, суд не визнає причини неявки представника заявника в судове засідання поважними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суд визнає неповажними, інші підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 12 годину 30 хвилин 12 червня 2024 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановленихм статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечує проти встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а тому із заявлених заявником вимог виник спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов.

А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.»

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) вказано, що «для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.»

Суди мають встановлювати, між ким існує спір, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).

Так, звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 посилалась на те, що офіційне підтвердження її родинних стосунків з ОСОБА_2 необхідно для реалізації прав, передбачених ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», зокрема, права на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливх обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме), інформацію про хід та результати розшуку, право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

В поданій до суду першої інстанції заяві ІНФОРМАЦІЯ_1 посилався на те, що із вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, проте, не оспорював сам факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без шлюбу.

Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , не встановив коло заінтереосваних осіб, в яких можливе виникнення, зміна або припинення прав та обов`язків внаслідок задоволення відповідної заяви, і в оскаржуваній ухвалі не зазначив між ким існує спір, адже існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

Необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з метою реалізації прав, передбачених ЗУ «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», а також зазначення ІНФОРМАЦІЯ_3 в поданій заяві до суду першої інстанції про наявність спору про право, самі по собі не свідчать про наявність спору.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, суд першої інстанції викладеного не врахував та не навів обставин, які підтверджують наявність спору про право (між ким існує спір), внаслідок чого дійшов передчасного висновку про залишення заяви без розгляду з підстав наявності спору про право.

Оскільки, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 362, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Дяченко Марини Ігорівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. І. Чельник