Справа № 698/317/23
Провадження № 2/698/43/24
УХВАЛА

11 січня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі Гончар Т.О., Пугачовської Т.І.,

представника позивача адвоката Логвінова С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Катеринопільського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області від 29.05.2023 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.06.2023 року.

Ухвалою суду від 23.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 23.11.2023 року.

29.11.2023 року від представника відповідача адвоката Штомпеля В.О. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті та набрання законної сили рішення за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0001196, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в Солом`янському УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001196 від 12.10.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, а наявність кримінального провадження та надані докази по ньому, вказують на об`єктивну неможливість розгляду справи про стягнення боргу за договором позики.

Представник позивача адвокат Логвінов С.С. в судовому засідані заперечив щодо зупинення провадження по справі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши клопотання та матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При вирішенні клопотання представника відповідача суд бере до уваги, що визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, представник відповідача посилається на ті обставини, що в провадженні Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001196 від 12.10.2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України.

Наявність кримінального провадження, можливе прийняття рішення у ньому у вигляді обвинувального акту та можливого обвинувального вироку на його думку, є головним, а цивільний позов про стягнення боргу за договором позики похідним від нього, і це є підставою для зупинення розгляду справи.

Особою, яка заявила клопотання про зупинення провадження у справі, всупереч вимог ст. 12, 13, 81, не доведено неможливість в даній справі на підставі наявних доказів встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Представником відповідача не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи, а зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного Судку України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року №2, суд зупиняє провадження у справі з підстав, передбачених відповідно ст. ст. 201, 202 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Визначаючи наявність передбачених ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що зазначена у ЦПК України підстава - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи вимог, від яких залежить можливість її розгляду.

При неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України вбачається, що справа, яка на думку сторони є перешкодою для вирішення іншої справи, має перебувати на розгляді в суді, а не на стадії досудового розгляду чи досудового розслідування.

Зі змісту клопотання вбачається, що кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування, тобто на розгляді в суді не перебуває.

З урахуванням цього, підстава для зупинення провадження у даній справі, передбачена п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, відсутня, адже наявність кримінального провадження на стадії досудового слідства не є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 23.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті, отже на теперішній час триває стадія судового розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Таким чином, нормами цивільного процесуального закону взагалі не передбачено можливості зупинення провадження у справі на стадії судового розгляду справи по суті з підстав, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 210, 251, 258-261 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко