КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9804/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року місто Київ

справа №367/2305/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Кирилюк Г.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Перепьолкіної Юлії Вячеславівни на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Карабази Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено до підготовчого засідання на 02 вересня 2022 року о 10.00 год. за участю сторін в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

03 жовтня 2022 року представником відповідача ФОП ОСОБА_1 - Перепьолкіною Ю.В. направлено засобами поштового зв'язку до суду відзив на позовну заяву, в якому остання просила поновити відповідачу строк подачі відзиву на позовну заяву; прийняти відзив на долучити до матеріалів справи.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокатом Перепьолкіною Ю.В. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - Перепьолкіна Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву та справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

В мотивування вимог посилалася на те, що 03 серпня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області винесена ухвала про відкриття провадження у справі. Матеріали справи не містять доказів отримання копії ухвали ні відповідачем, ні її представником.

Вказувала, що 07 вересня 2022 року нею як представником відповідача було подано до Ірпінського міського суду Київської області заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 15 вересня 2022 року вона ознайомилася з матеріалами справи та зробила з них фотокопії.

Зазначала, що 15-й день 15-ти денного строку строк подачі відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів припав на 30 вересня 2022 року (п`ятниця). 01 жовтня 2022 року та 02 жовтня 2022 року - були вихідними днями.

Вказувала, що відзив на позовну заяву та додані до нього докази, був направлений до суду представником відповідача 03 жовтня 2022 року (понеділок). Таким чином, строк направлення відзиву на позовну заяву пропущений відповідачем на один робочий день.

Посилалася на те, що відповідач з 08 жовтня 2021 року перебуває за кордоном, таким чином, спілкування з відповідачем у представника було і є ускладненим через перебування відповідача за межами території України та знаходження певних документів, матеріалів, пов`язаних зі справою на території України.

Зазначала, що прострочення на один робочий день строку подачі

відзиву на позов не має ознак зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, не має ознак перешкоджання іншим учасникам справи у здійсненні їх процесуальних прав та обов`язків.

Вказувала, що судові засідання, що призначались на стадії підготовчого судового засідання не відбулись з причин жодним чином не пов`язаних з подачею відповідачем відзиву на позовну заяву. Перше підготовче судове засідання відбулось 13 березня 2024 року під час якого і була постановлена оскаржувана ухвала.

Вважає, що суд першої інстанції не прийняв відзив на позовну заяву з формальних підстав, що призводить до ускладнення для сторони відповідача подання доказів на обгрунтування своїх заперечень.

15 квітня 2024 року від позивача через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не зазначено жодних причин неподання відзиву в строк, в тому числі і тих, які б можна було визнати поважними та такими, які б об`єктивно перешкоджали їй подати відзив на позов у даній справі. Так як, відзив на позовну заяву представником відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокатом Перепьолкіною Ю.В. поданий до суду через поштовий зв`язок «Укрпошта» 03 жовтня 2022 року, тобто після закінчення процесуальних строків (п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі), наявні підстави для залишення відзиву без розгляду.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з приписами ч.7 ст.178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч.1 ст.120 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналізуючи зазначені норми процесуального права, можна дійти висновку про те, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено до підготовчого засідання на 02 вересня 2022 року о 10.00 год. за участю сторін в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області.

Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ч.3 ст.178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Згідно супровідного листа Ірпінського міського суду Київської області від 03 серпня 2022 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було направлено на адресу відповідача: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками.

07 вересня 2022 року представником відповідача - адвокатом Перепьолкіною Ю.В. на електронну адресу Ірпінського міського суду Київської області було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т.1 а.с.84-85).

Як вбачається з відмітки на вказаній заяві, представник відповідача - адвокат Перепьолкіна Ю.В. ознайомилася з матеріалами справи 15 вересня 2022 року.

Таким чином, 15-й день 15-ти денного строку подачі відзиву на позовну заяву припадав на 30 вересня 2022 року (п`ятниця). 01 жовтня 2022 року та 02 жовтня 2022 року були вихідними днями (субота та неділя відповідно).

Відзив на позовну заяву та додані до нього докази, був направлений представником відповідача до суду першої інстанції 03 жовтня 2022 року (т.1 а.с. 185).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - Перепьолкіна Ю.В. просила поновити відповідачу строк подачі відзиву на позовну заяву; прийняти відзив на долучити до матеріалів справи.

Клопотання обгрунтовувала тим, що 03 серпня 2022 року Ірпінським міським судом Київської області винесена ухвала про відкриття провадження у справі №367/2305/22. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну відповідно до ч.3 ст.178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Вказувала, що з метою забезпечення свого права на користування професійною допомогою адвоката, 06 вересня 2022 року ФОП ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги №378 від 06 вересня 2022 року з АО «Дарницька колегія адвокатів» м. Києва.

Зазначала, що 07 вересня 2022 року нею як представником відповідача було подано до Ірпінського міського суду Київської області заяву про ознайомлення з матеріалами справи від 06 вересня 2022 року. 15 вересня 2022 року було надано можливість ознайомитись з матеріалами справи та зробити з них фотокопії.

Посилалася на те, що відповідач мала змогу скористатись послугами адвоката для підготовки та подачі до суду відзиву на позовну заяву лише після 15 вересня 2022 року, коли адвокат ознайомилась з матеріалами справи, оскільки, сама відповідач не отримувала ухвали про порушення провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами.

Вказувала, що відповідач з 08 жовтня 2021 року перебуває за кордоном, а тому спілкування з останньою у представника відповідача було і є ускладнене. Організація підготовки передачі представнику окремих матеріалів справи, копій документів з боку відповідача потребувало більшого часу аніж це могло б бути за звичайних умов.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм»

може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, nn. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, n. 29). При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Відтак, колегія суддів вважає, що прострочення на один робочий день строку подачі відзиву на позов не має ознак зловживання відповідачем своїми процесуальними правами та суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, обмеживши відповідача доступу до правосуддя.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Перепьолкіної Юлії Вячеславівни - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: