справа № 208/5614/19
№ провадження 6/208/156/24
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барна О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барна О.О. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барна О.О. знаходиться виконавче провадження №68038748 з виконання виконавчого листа №208/5614/19 виданий 24.07.2020 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави в особі Кам`янської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» у розмірі 15 178,65 грн..

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який згідно матеріалів виконавчого провадження є громадянином України.

Виконавцем 06.01.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або винесено до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

ОСОБА_1 одержує доходи в ТОВ «ОРІОН 2019», однак кошти по рішенню суду не сплачує.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 04.03.2024 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинав державний кордон України.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 04.03.2024 року ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барна О.О. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд подання без її участі.

Сторони виконавчого провадження в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомляли, клопотань чи заяв від сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 06 січня 2022 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Максютенко А.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №68038748, при примусовому виконанні виконавчого листа №208/5614/19 від 24.07.2020р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

В матеріалах справи міститься супровідний лист №461 від 06.01.2022 року, відповідно до якого Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) направив для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2022р. на боржника ОСОБА_1 .

В матеріалах справи містяться два акта державного виконавця від 15.08.2022 року, 03.03.2023 року, складені старшим державним виконавцем Барною О.О. після виходу за адресою боржника ОСОБА_1 , відповідно до яких встановлено, що виходом державного виконавця за місцем мешкання боржника по АДРЕСА_1 перевірити майновий стан не можливо у зв`язку з відсутністю будь-кого вдома.

Також є виклики державного виконавця вих. 26905 від 16.08.2022 року, №28408 від 04.03.2024 року без будь-яких доказів направлення останніх за адресою проживання боржника, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про вчинення відносно нього дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа №208/5614/19 від 24.07.2020р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься постанова старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про арешт майна боржника від 07.03.2023 року разом з супровідним листом №17604 від 07.03.2023р. відповідно до якого Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направив для виконання та до відома вищезазначену постанову ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді на запит №194409374 від 04.03.2024 року Пенсійного фонду України ОСОБА_1 одержує заробітню плату в ТОВ «ОРІОН 2019».

Відповідно до відповіді на запит №194409445 від 04.03.2024 року Державна прикордонна служба України повідомила про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 04.03.2024 року ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї (далі - Конвенція) визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, втручання у право фізичної особи на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

При цьому, саме по собі невиконання рішення суду не є належною підставою для застосування до боржника фізичної особи обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки має бути доведено саме ухилення такої особи від його виконання, тобто вчинення умисних дій.

Застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В матеріалах подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 відсутні докази на підтвердження того, що боржником було отримано: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68038748 від 06 січня 2022 року; постанову про арешт майна боржника ВП №68038748 від 07 березня 2023 року; відсутні докази направлення даних постанов боржнику.

Також в матеріалах справи містяться виклики державного виконавця вих. 26905 від 16.08.2022 року, №28408 від 04.03.2024 року без будь-яких доказів направлення останніх за адресою проживання боржника, що позбавляє суд можливості встановити факт обізнаності боржника ОСОБА_1 про вчинення відносно нього дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа №208/5614/19 від 24.07.2020р., що видав Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суд зауважує, що за матеріалами подання немає жодного доказу того, що боржник фізична особа ОСОБА_1 повідомлений про відкриття самого виконавчого провадження, що йому державним виконавцем надано строк на добровільне виконання судового рішення, що він повідомлений про примусове виконання судового рішення, що він викликався до державного виконавця, повідомлявся про вихід державного виконавця за адресою боржника.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого приміщення. В матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Державним виконавцем на надано доказів вжиття можливих заходів з примусового виконання рішення, попередження боржника про можливе застосування обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання зобов`язання, а також доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, суд приходить до висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов`язків по сплаті боргу та його наміру ухилятися від виконання покладених на нього зобов`язань, а сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може бути підставою для обмеження свободи пересування боржника.

Саме державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З огляду на викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 12, 81, 258, 260, 261, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Барна О.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника фізичної особи ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Похваліта С. М.