Номер справи 237/1875/24
Номер провадження 2-о/237/41/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.24 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі судового засідання Бахтіяровій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду у м. Курахове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради; ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту ,що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради; ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Дана заява вмотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю заявника. З 2016 року ОСОБА_2 було надано статус інваліда ІІІ групи, у зв`язку з загальним захворюванням безстрокового терміну дії, що підтверджується відповідними наданими довідками, у зв`язку з чим, вона не здатна до самообслуговування.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком заявника. З 29.03.2023 року ОСОБА_3 було надано статус інваліда ІІІ групи, у зв`язку з загальним захворюванням безстрокового терміну дії, що підтверджується відповідними наданими довідками.

З моменту фактичного проживання заявника з батьками, заявник, увесь час здійснює догляд за ними, через можливість забезпечувати їх необхідним доглядом та лікуванням та змогою створити необхідні побутові умови для проживання. Мати заявника ОСОБА_2 , зважаючи на хворобу, не в змозі забезпечити себе необхідним доглядом самостійно. Батьки заявника не перебувають у шлюбі з 2013 року та не підтримують стосунки. Інші родичі, які здатні попіклуватися - відсутні.

На сьогоднішній момент надати якісний догляд за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше ніхто не має можливості, фактично увесь необхідний догляд забезпечує заявник - їх син, ОСОБА_1 та є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ними. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі.

Заявник ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і може у встановленому законом порядку бути призваним до Збройних сил України, тому батьки будуть позбавлені будь-якого догляду.

У зв`язку з чим, заявник просить встановити юридичний факт підтверджуючий, що він ОСОБА_1 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за хворими батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заявник в судове засідання не прибув, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не прибули, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її статті 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, було оголошено та проведено загальну мобілізацію.

У переданій на розгляд суду заяві заявник посилається на те,що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду та за батьком - ОСОБА_3 .

На підтвердження наведених доводів, заявником подано суду наступні докази.

Так, дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.04.1984 року свідчать про те, що батьком заявника є « ОСОБА_3 » та мати « ОСОБА_2 ».

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.10.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволений. Шлюб, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26 березня 1983 року у відділі РАЦС Пролетарського районного виконавчого комітету, актовий запис № 201, розірвано. Судом вирішено залишити сторонам після розірвання шлюбу прізвища, присвоєні їм після укладення шлюбу.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААБ № 783172, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус інваліда ІІІ групи, у зв`язку з загальним захворюванням безстрокового терміну дії.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримує вид пенсії за віком, інвалід, 3 грп. загальне захворювання, термін дії довічно.

Відповідно до довідки ЛКК № 63/2 від 06.05.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено ряд діагнозів, вона є непрацездатною та потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

У статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» (надалі - Закон) наведено детермінацію понять особи з інвалідністю, інвалідності та догляду за особою з інвалідністю.

Так, особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; догляд за особою з інвалідністю (дитиною з інвалідністю) - сукупність соціальних послуг, спрямованих на соціально побутову допомогу та підтримку, захист і забезпечення життєдіяльності особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.

Відповідно до абзацу 9 частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Надаючи правову оцінку таким доводам заявника суд констатує, що досліджені судом, у межах розгляду даної справи, фактичні дані дають підстави для висновку про можливість встановлення в судовому порядку зазначеного заявником факту, з метою забезпечення юридичної визначеності, як складової принципу верховенства права, у правовідносинах, пов`язаних із необхідністю забезпечення постійного догляду з боку заявника над своєю матір`ю та батьком, за умови документально підтвердженого стану їх здоров`я.

З огляду не наведене, слід вважати сформованою у правовій площині мету звернення заявника до суду із вищевказаною заявою.

За таких обставин справи, суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить законодавству і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Встановлення означеного перед цим факту має юридичне значення для заявника, а також напряму впливає на його права, обов`язки та інтереси, особи яка потребує постійного стороннього догляду, за відсутності даних про інших осіб, які б могли здійснювати такі заходи.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,15,16 ЦК України, 13, 19, 81, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Курахівської міської ради; ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту ,що має юридичне значення задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що його потребують відповідно до законодавства України та не може бути призваний на військову службу під час мобілізації.

Допустити негайне виконання рішення для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників процесу у період дії воєнного стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М.Ліпчанський