УХВАЛА

18 червня 2024 року

м. Київ

справа № 444/900/19

провадження № 61-7328ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юхмана Ярослава Володимировича на рішення Жовківського районного суду Львівської області

від 16 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності та відновлення статусу земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 ,

в якому просила суд:

- скасувати рішення Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 11 липня 2017 року № 14 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність»;

- скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_2 на цю земельну ділянку та «відновити статус земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0046 площею 0,115 га», яка знаходиться на АДРЕСА_1 , «який існував до порушення (позивачки) прав».

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 про скасування рішення Річківської сільської ради

від 11 липня 2017 року № 14 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у власність», скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності 21530002, дата та час державної реєстрації 20 липня 2017 року 12:12:23, та відновлення ОСОБА_2 статусу земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0046 площею 0,115 га, яка знаходиться АДРЕСА_1 , який існував до порушення прав ОСОБА_1 , відмовлено.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення з Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_2 судових витрат, а саме сплаченого при подачі до суду судового збору в розмірі 768,40 грн та витрат на правову допомогу відповідно до складеного акту про надання послуг від 12 грудня 2019 року отриманих відповідно до положень Договору № 001 від 07 грудня

2019 року в розмірі 5 400,00 грн відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу відповідно до складеного акту про надання послуг від 17 жовтня 2019 року отриманих відповідно до положень Договору № 25-05-19/1 від 25 травня 2019 року та квитанції про оплату від 27 травня 2019 року в розмірі 7 800,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Львівського апеляційного суду від 18 травня 2020 року скасовано,

а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року залишено без змін.

15 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Юхман Я. В. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року (повний текст постанови виготовлено 16 квітня 2024 року, касаційна скарга надійшла 20 травня 2024 року),

в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 травня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юхмана Я. В. залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; сплатити судовий збір; надати належним чином завірений ордер представника заявника та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків представника. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

10 червня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку, на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 21 травня 2024 року, надійшла уточнена редакція касаційної скарги, квитанція про сплату судового збору, ордер.

В уточненій касаційній скарзі представник заявника знову зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме: що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Однак, Верховний Суд не може прийняти дане посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки воно

є загальним та не відповідає вимогам, викладеним у ЦПК України.

Зокрема, посилання представника заявника на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та перерахування представником заявника ряду норм статей Конституції, норм Цивільного кодексу України, що стосуються загальних положень про право власності, як то статті 316, 317, 319, 321 ЦК України, норм Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підтверджує того, що відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права.

Крім того, представник заявника вкотре не вказує, у яких саме подібних правовідносинах, на думку представника заявника, відсутній висновок Верховного Суду.

Зокрема, у справі, рішення в якій оскаржуються заявником, предметом спору є скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відновлення статусу земельної ділянки, а по суті спір стосується користування сусідами суміжною земельною ділянкою.

По всім перерахованим правовідносинам Верховний Суд неодноразово викладав правові висновки та існує стала судова практика.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України,

у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки станом на 18 червня 2024 року не виконані вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 21 травня 2024 року щодо необхідності зазначення конкретних підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, це перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юхмана Я. В. підлягає визнанню неподаною та поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юхмана Ярослава Володимировича на рішення Жовківського районного суду Львівської області

від 16 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць