Справа № 467/296/24
14.06.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Кірімової О.М.,
за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою адвоката Рубана Сергія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
У березні 2024 року адвокат Рубан С.Ю. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №118 купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстрований філією Херсонської товарної біржі «Альтер-Его» за реєстраційним №118 від 18 серпня 2002 року без нотаріального посвідчення.
З часу укладення договору сторони здійснили всі необхідні дії щодо його виконання. Було сплачено кошти за купівлю будинку та передано кошти відповідачу, остання в свою чергу передала ключі від будинку та звільнила проданий будинок від особистих речей. На теперішній час позивач користується придбаним будинком, регулярно сплачує комунальні платежі та утримує його в належному санітарно- технічному стані. Жодних претензій після укладення договору купівлі-продажу будинку сторони один до одного не мають. Будинок не зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації.
На даний час позивач позбавлений можливості оформити договір в нотаріальному порядку у зв`язку з ліквідацією біржі. Посилаючись на ці обставини, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 13 травня 2024 року підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, однак відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не подав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача у заочному порядку відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості та пропорційності, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Судом встановлено, що 17 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №118 купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано філією Херсонської товарної біржі «Альтер-Его» за реєстраційним №118 від 18 серпня 2002 року (а.с. 7).
Житловий будинок АДРЕСА_1 на час продажу належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16 травня 1991 року, виданого на підставі рішення Виконкому Воєводської сільської ради народних депутатів за №36 від 16 жовтня 1990 року та зареєстрованого в Арбузинському БТІ 13 вересня 2002 року в книзі №2 за реєстровим №277.
Відповідно до копії рішення Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області №30 від 21 жовтня 1997 року, затверджено виділити земельну ділянку в розмірі 0,15 га за ОСОБА_1 в зв`язку з купівлею будинку (а.с.11).
З копії технічного паспорту на житловий будинок видно, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.8).
На момент укладення договору купівлі-продажу, сторони були членами біржі, що вказано в самому договорі. Зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі.
Як встановлено судом, між сторонами була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем нерухомого майна.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК України 1963 року.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
Відповідно до частини 1 Закону України від 10.12.1991 року № 1956-ХІІ "Про товарну біржу" (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.
Згідно ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу").
Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", дозволяло укладати угоди купівлі-продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 17 серпня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований філією Херсонської товарної біржі «Альтер-Его», реєстраційний №118 від 18 серпня 2002 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Арбузинського
районного суду О.М. Кірімова