Березівський районний суд Одеської області
Справа № 487/142/24
Провадження № 2/494/275/24
28.05.2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,
представника позивача - ОСОБА_2
свідків - ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №487/142/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва та Відділ державної рестрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї (м. Одеса) про встановлення батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис,-
10.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про встановлення батьківства.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у 2020 році він познайомився із ОСОБА_4 та в них зав`язались стосунки від яких народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зважаючи на те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, а спільної заяви матері та батька про визнання батьківства не було складено, то народження сина було зареєстроване за правилами ч. 1 ст. 135 СК України. Інформація про батька була записана зі слів матері. Враховуючи фактичну відсутність в інший спосіб беззаперечно довести батьківство позивачем було замовлено проведення ДНК тесту, який підтвердив його батьківство по відношенню до вказаної дитини. На даний час встановити його батьківство відносно ОСОБА_6 у позасудовому порядку не можливо, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою від 12.02.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва вищевказану справу передав до Березівського районного суду Одеської області за підсудністю.
Вказана справа, згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.03.2024 року надійшла у провадження судді Римар І.А.
Ухвалою суду від 26.03.2024 року прийнято до провадження та залишено позовну заяву без руху.
Ухвалою суду від 03.04.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження на 25.04.2024 року.
Ухвалою суду від 25.04.2024 року прийнято уточнену позовну заяву по справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та витребувано завірений належним чином копію актового запису №1051 від 11.11.2021 року про народження ОСОБА_6 .
Ухвалою суду 16.05.2024 року підготовче судове засідання закрите, а справу призначено до судового розгляду на 28.05.2024 року.
Позивач, разом зі своїм представником у судовому засіданні 28.05.2024 року позовні вимоги підтримали повністю. Просили задовольнити їх з підстав зазначених у позові та уточненому позові. Також, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання 25.04.2024 року, 16.05.2024 року, та 28.05.2024 року не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме через оголошення на веб сайті (а.с.80) та направлення конверту, який повернувся з відмітою за закінченням терміну зберігання (а.с.45, 85), клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала, правом на участь в судових засіданнях не скористалась, відзив на позовну заяву не надала.
Представник третьої особи Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи (а.с.46,84). Причини неявки суду не повідомив та будь-яких заяв чи клопотань не надіслав.
Представник третьої особи Відділу державної рестрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї (м. Одеса) також у судові засідання не з`явилася. 10.05.2024 року, 24.05.2024 року 28.05.2024 року від них надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували, також надіслали на адресу суду копію актового запису про народження №1051 від 11.11.2021 року (а.с.73, 86, 89).
За таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не азперечував проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно актового запису про народження №1051 від 11.11.2021 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , матір`ю якого записано: ОСОБА_4 , а батьком: ОСОБА_7 . Підстава відомостей про батька - заява матері про державну реєстрацію народження. У графі 20 для відміток даного актового запису зазначено: що відомості про батька внесено на підставі ч. першої ст. 135 СК України. (а.с.87)
Судом також встановлено, що відповідно до Висновку експертного дослідження № ЕД-19/115-24/6426-БД від 17.04.2024 року, складеного судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Миколаївського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України Приходько Антоніною Вікторівною за результатом аналізу ДНК, невстанвоелна особа чоловічої статі, генетичної ознак якої встановлено на зубній щітці перебуває в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність даної події складає 99,9998 % (а.с.51-64) .
Під час розгляду справи за клопотанням позивача допитано свідків.
Свідок ОСОБА_1 вказав, що він являється батьком позивача. Зазначив, що його син познайомився з ОСОБА_9 (відповідачем) у 2020 році. Разом проживали у м. Миколаєві. У 2021 році у них народився хлопчик. Вони разом його виховували та піклувалися про нього. Останній раз бачив внука в грудні 2023 року, так як відповідач забрала дитину і поїхала до росії.
Свідок ОСОБА_3 зазначила, що вона є матір`ю позивача. З 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала разом з ними і їх сином у м. Миколаєві. У них були теплі родинні стосунки. Коли народився хлопчик ОСОБА_5 , вони святкували його народження, потім хрестини. Він проживав у належних умовах. Піклувалися всі разом про його виховання. 28.12.2023 року їх невістка ОСОБА_9 забрала дитину і поїхала в невідомому напрямку. З тих пір онука вона не бачила.
Окрім цього, свідки повідомили та зазначили, що долучені до позовної заяви фотокартки, свідчать про те, що на них зображені їх син та онук ОСОБА_5 .
Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, врахувавши висновки експертизи, дослідивши надані докази (фотокартки, картки профілактичних щеплень, обмінні картки), суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання позивача батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
У відповідності до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2 284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.
Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва та Відділ державної рестрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїї (м. Одеса) про встановлення батьківства та зобов`язання внести зміни в актовий запис - задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Миколаєві Миколаївської області (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1051 від 11.11.2021 року).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 2 284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( Зареєстрована : АДРЕСА_2 ; Фактичне місце проживання перебування: АДРЕСА_3 ).
Третя особа - Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Погранична 9).
Повний текст рішення (у зв`язку перебуванням судді на навчаннях у Національній школі суддів України з 29.05.2024 року по 31.05.2024 року та хворобою судді з 04.06.2024 року по 14.06.2024) виготовлений та підписаний 18.06.2024 року.
Суддя І.А. Римар