Номер провадження: 22-ц/813/4956/24
Справа № 509/7277/23
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Карагяур Віктора Івановича, представника ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року про повернення заяви, постановлену під головуванням судді Панасенко Є.М. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Овідіопольським районним судом Одеської області 05 грудня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, у якому просило суд видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу у розмірі 10 668,12 грн. та судовий збір у розмірі 268,40 грн.

05 грудня 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 10 668,12 грн. та судового збору у розмірі 268,40 грн.

15 березня 2024 року адвокат Карагяур В.І., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто боржнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року адвокат Карагяур В.І., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначив, що отримати та ознайомитися із винесеним судовим наказом від 05 грудня 2023 року боржник ОСОБА_1 зміг лише 01 березня 2024 року через свого представника, в системі Електронний суд, що підтверджується скрін-шотом про надходження 01 березня 2024 року о 12 год.18 хвл. трьох документів по справі №509/7277/23, а саме «Судовий наказ», «Реєстраційна картка вхідного документу», «Фіксація автоматичного розподілу справ». Інших доказів отримання ОСОБА_1 судового наказу матеріали справи не містять.

Відзиву до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2023 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму боргу за спожитий природній газ у розмірі 10 668,12 грн. та судовий збір у розмірі 268,40 грн.

05 грудня 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 10 668,12 грн. та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Копію судового наказу було направлено судом ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 . Однак, поштове відправлення повернулося до суду не врученим.

15 лютого 2024 року адвокат Карагяур В.І., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.26-28).

Відомостей коли саме адвокату Карагяур В.І. було надано судом доступ до справи в електронному вигляді, матеріали справи не містять.

Також, матеріали справи не містять «довідку про доставку електронного документу», а саме судового наказу до електронного кабінету системи «Електронний суд» адвоката Карагяур В.І.

15 березня 2024 року адвокат Карагяур В.І., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

У обґрунтування заяви зазначив, що ознайомившись зі змістом судового наказу, який отримав 01 березня 2024 року через Електронний суд, повністю з ним не згодний, оскільки ОСОБА_1 сплачував за спожитий природній газ завжди у повному обсязі та вчасно, про що має відповідні банківські квитанції. Таким чином, на підставі яких саме документів підтверджується зазначена заборгованість боржнику незрозуміло, у зв`язку з чим просив суд скасувати судовий наказ.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто боржнику без розгляду.

Повертаючи боржнику заяву про скасування судового наказу, районний суд виходив з того, що заява була подана із пропуском строку передбаченого ч.1 ст. 170 ЦПК, оскільки суд дійшов висновку, що судовий наказ представник ОСОБА_1 отримав 19 лютого 2024 року, а саме коли судом було надано доступ адвокату Карагяур В.І. до електронної справи в Електронному суді. Також суд зазначив, що заява про скасування судового наказу не містить клопотання про поновлення пропущеного строку.

Проте, апеляційний суд не погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 2-5 ст. 170 ЦПК України визначено, що заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 6 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу для боржника починається саме з дня вручення йому копії судового наказу.

При цьому ст. 170 ЦПК України не містить вимоги зазначення боржником у заяві про скасування судового наказу дати отримання його копії з наданням доказів отримання. Оскільки обов`язок направлення копії судового наказу боржнику покладений на суд, такі докази мають бути в матеріалах справи.

Процесуальним законодавством, на час винесення ухвали судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

Із матеріалів справи вбачається, що судовий наказ видано Овідіопольським районним судом Одеської області 05 грудня 2023 року, матеріали справи не містять доказів отримання боржником судового наказу, із заявою про скасування судового наказу боржник звернувся 15 березня 2024 року, та стверджує що отримав копію судового наказу до Електронного суду лише 01 березня 2024 року, матеріалами справи неможливо спростувати дане твердження.

Відтак постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд припустився порушення норм процесуального права та безпідставно повернув без розгляду заяву адвоката Карагяур В.І., представник ОСОБА_1 про скасування судового наказу із посиланням на пропущення строку. Така ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

З викладених вище підстав колегія суддів приходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Карагяур Віктора Івановича, представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року про повернення заяви скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова