справа №176/262/24
провадження №2-п/176/30/24
у х в а л а

16 грудня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Крамар О.М.

за участю секретаря судових засідань Герус-Юзва Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року по цивільній справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 116 грн. 66 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

04.12.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року по справі - скасувати.

Заява обґрунтована тим, що про ухвалення заочного рішення суду йому не було відомо, так як судові повістки він не отримував. Про наявність судового рішення він дізнався, проводячи моніторинг судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень та застосунку ДІЯ. Після чого він подав заяву до суду про отримання копії рішення суду. Копію рішення суду він отримав 02.12.2024 року.

Позовні вимоги не визнає, оскільки він є військовослужбовцем згідно наказу від 16.05.2024 № 137 Військової частини НОМЕР_1 по 30.07.2024 № 255. З 01.08.2024 згідно наказу № 131 радіо телефоніст Військової частини НОМЕР_2 . З 01.09.2024 згідно наказу № 166 Військової частини НОМЕР_2 електрик-дизеліст, що підтверджується військовим квитком.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-УІ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

За змістом ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону. Тому він звільнений від сплати судового збору.

Відповідачу нараховано проценти у розмірі 50 016,66 грн., що є у 7 (сім) більшим за наданий кредит у розмірі 7 100 грн. , і загальна сума заборгованості перевищує отриману ним суму кредиту.

Заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 57 116,66 грн. не є співрозмірними із сумою кредиту, і в порушення принципів розумності та добросовісності, створюючи істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, встановлюють вимог щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором.

Однак, ці вимоги висуваються всупереч ст. ст. 3, 8 Конституції України, якими продекларовано, що відповідно до принципу верховенства права людина, її права визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, загальних засад цивільного законодавства, прописаних у ст. 3 ЦК України, щодо свободи договору, справедливості, добросовісності та розумності, з порушенням ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони включення до договору споживчого кредитування несправедливих умов, ознакою та наслідком яких став істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що у результаті утоворилася заборгованість за процентами у розмірі 50 016,66 грн., є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить встановленим обмеженням ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 8 165,00 грн. (7100,00 грн. - сума кредиту за договором + 1065 грн 00 коп. сума відсотків, яка не перевищує 15 % від суми простроченого платежу).

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону чинній у березні 2021 року), яку доповнено пунктом 15 такого змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону № 1357-ІХ від 30.03.2021, яка набрала чинності 23 квітня 2021 року) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно із Законом України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідач був призваний до військової служби за призовом на особливий період і є військовослужбовцем згідно наказу від 16.05.2024 № 137 Військової частини НОМЕР_1 по 30.07.2024.№ 255. З 01.08.2024 згідно наказу № 131 радіо телефоніст Військової частини НОМЕР_2 . З 01.09.2024 згідно наказу № 166 Військової частини НОМЕР_2 електрик-дизеліст, що підтверджується військовим квитком.

Відповідно до статей 5, 6, 7, 9, 11, 12 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» № 160/98-ВР від 04 березня 1998 року, правових норм пунктів 17, 18 статті 1, пункту 2 статті 12 та статті 21 Закону України «Про національну безпеку України» № 2469-VIII від 21 червня 2018 року, Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення та посідає особливе місце у системі забезпечення національної безпеки і оборони держави. Головні завдання спецслужби спрямовані на охорону Президента України, вищих посадових осіб держави та об`єктів їх перебування.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері соціального і правового захисту військовослужбовців є, зокрема, Закон України № 2011-XII від 20 грудня 1991 року «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон № 2011 -XII) преамбула якого стверджує, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1-2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членам їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

08 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно- мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» № 1275-VII від 20 травня 2014 року. Цей нормативно-правовий акт доповнив статтю 14 Закону № 2011 -XII пунктом 15, за змістом якого військовослужбовцям, з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

В подальшому Законами України № 1357-ІХ від 30 березня 2021 року та № 2459- IX від 27 липня 2022 року були внесені зміни до пункту 15 статті 14 Закону № 2011-XII, яким встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Відповідач вважає, що починаючи з 16.05.2024 проходить військову службу в особливий період та під час мобілізації у правоохоронному органі спеціального призначення і за специфікою служби бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони. За таких обставин наявні підстави, що позивач підпадає під дію пункту 15 статті 14 Закону № 2011-ХІІ та має право не сплачувати проценти за користування кредитом.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що заявником не пропущено строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, оскільки рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 року ОСОБА_1 отримав 02.12.2024 року, а із заявою про перегляд заочного рішення він звернувся 04.12.2024 року.

Заявник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день та час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, надав суду заяву про розгляд його заяви без його присутності.

ТОВ "«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів", належним чином повідомлене про день та час розгляду заяви, в судове засідання 16 грудня 2024 року свого представника не направив. На адресу суду надійшла заява від представника, в якій останній заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 . Просив проводити судове засідання без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Крім того, за змістом п.п.3,4 ч.2 ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення чи скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.288 ЦПК України заочне рішення піддягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Як слідує з матеріалів справи, у відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України судом було здійснено запит до Відділу Державної реєстрації виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1

01.02.2024 року на адресу суду надійшла довідка про місце реєстрації відповідача, з якої вбачається, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2024 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 були направлені копія позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

На адресу суду повернулося поштове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 , з відміткою про те що адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином, судом з дотриманням вимог ЦПК України здійснено розгляд цивільної справи.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, ухвалення заочного рішення здійснено судом у відповідності до закону.

Разом з тим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено доказів, в розумінні ст.76 ЦПК України, які би мали істотне значення для правильного вирішення спору та спростовували б висновки суду, наведені в заочному рішенні суду від 01 березня 2024 року, а обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення у справі, не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні. Заява відповідача зводиться до незгоди сплатити заборгованість за кредитним договором.

Посилання відповідача на те, що він, як військовослужбовець, не повинен сплачувати проценти за користування кредитом не заслуговують на увагу з таких підстав.

Рішення суду ухвалено 01.03.2024 року. Відповідач ОСОБА_1 мобілізований для проходження військової служби з 16.05.2024 року, тобто після ухвалення судом рішення.

Тому норми закону, якими військовослужбовці звільняються від сплати процентів під час дії воєного стану, не поширюються на правовідносини, що виникли між відповідачем та позивачем до мобілізації відповідача.

Інші доводи відповідача суд не бере до уваги.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Згідно з ч. 4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.127,128, 284,287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що він має право на оскарження даного заочного рішення в загальному порядку.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 16.12.2024 року

Суддя