ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення грошових коштів за невиконання умов договору,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року призначено по справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, МВС України. На вирішення експертів поставлено наступне запитання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року до Договору надання послуг по розробці бізнес плану №1 від 15 грудня 2017 року ОСОБА_3 . Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо неправдивого висновку по ст. 384, 385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його тим, що 15.12.2017 між сторонами було укладено договір №1 про надання послуг по розробці бізнес-плану. Згідно п. 5.1. договору, вартість робіт за договором встановлено у сумі 83000,00 доларів США. Відповідно до додатку №1 договору, виконавець та замовник дійшли згоди щодо зменшення суми зобов`язання, передбаченого п. 5.1. договору, до 63000 доларів США. 31.07.2018 після виконання всіх робіт, між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт, жодних зауважень не надходило. Оскільки відповідно до умов договору, оплата відповідачем не була проведена, 18.12.2018 між сторонами було підписано акт звірки щодо наявної поточної та загальної заборгованості. Зазначеним актом було встановлено наявність невиконаного зобов`язання відповідача на суму 46845,00 доларів США. Після часткового погашення заборгованості відповідачем, між сторонами було укладено наступний акт звірки взаєморозрахунків від 24.01.2019, яким було зафіксовано суму заборгованості на дату підписання такого акту в розмірі 45434,00 доларів США. В подальшому, внаслідок частково виконання відповідачем зобов`язань за договором, між сторонами було укладено останній акт взаємозвірки розрахунків, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем склала - 34959,00 доларів США. З цього часу відповідач перестав виконувати свої зобов`язання за договором та виходити на зв`язок з позивачем, внаслідок чого і утворилася заборгованість, яка становить - 989968,96 гривень, а також пеня з урахуванням облікових ставок НБУ у розмірі 464309,85 гривень. Тому ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 заборгованість за договором №1 від 15.12.2017 у загальному розмірі 1454278,80 грн.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з моменту укладення між сторонами договору №1 про надання послуг по розробці бізнес-плану від 15.12.2017, позивач за зустрічним позовом почав належним чином виконувати взяті зобов`язання, надав виконавцеві усю запитану інформацію, надав у користування офісне приміщення, придбав відповідну техніку та розпочав сплачувати щомісячні платежі. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у свою чергу, начебто, розпочав роботу по підготовці до надання послуг, запитував та аналізував інформацію щодо діяльності ПП «Полімед», оскільки відповідно до п. 1.2 договору №1, ціллю майбутнього бізнес-плану є створення на базі ПП «Полімед» клініки, що надає діагностичні та лікувальні послуги. Враховуючи те, що сторони були уже багато років знайомі, розроблення бізнес-плану потребує багато часу, ОСОБА_3 щомісячно проводив оплати робіт за договором не маючи ще результату робіт. Відповідно до п. 5.2 договору, остаточний порядок розрахунку та вартості послуг оформлюється додатком №2 до даного договору. 31 липня 2018 року сторонами було укладено додаток №2 до Договору №1 від 15.12.2017 року. Даним додатком сторони визначили, що виконавець надає замовнику знижку на свої роботи у розмірі, що еквівалентна 14000,00 доларів СІЛА, а також погашає перед замовником власну кредиторську заборгованість за рахунок майбутніх платежів за договором. Таким чином, загальна сума робіт за договором №1 від 15.12.2017 року була зменшена на 20000,00 доларів США та загалом склала 63000,00 доларів США. Окрім того, для належного виконання умов договору №1, позивачем за зустрічним позовом було придбано для відповідача оргтехніку, інші товари та надано офісне приміщення для можливості надати послуги на загальну суму 1560,00 доларів США, що включало оренду офісу, ноутбук, презентаційну магнітну дошку. На момент складення додатку №2 позивач перед відповідачем вже виконав свої зобов`язання по оплаті послуг на загальну суму 9050,00 доларів США. Весь час з моменту укладення договору відповідач за зустрічним позовом створював видимість великої діяльності, на словах надав якісь цифри, аналітику ринку, визначав про зміну якихось обставин, необхідності залучення певних спеціалістів, які на той час зайняті в інших проектах у зв`язку з чим йому потрібен ще час на підготовку бізнес-плану. Позивач за зустрічним позовом у свою чергу щомісячно продовжував сплачувати належним чином вартість робіт за договором. Так, станом на 14.05.2019 року позивачем за зустрічним позовом було сплачено ОСОБА_1 , окрім зазначених вище 9050,00 доларів США, ще 16891,00 доларів США, про що складено відповідний акт звірки. Загалом було сплачено за умовами договору №1 від 15.12.201 року суму в розмірі 27501,00 доларів США. Відповідно до п. 4.2 договору, після завершення розробки бізнес-плану, виконавець направляє замовнику у строк встановлений п. 1.3 договору Акт приймання-передачі наданих послуг за договором та готовий бізнес-план. Станом на квітень 2019 року відповідачем послуги належної якості у вигляді готового робочого бізнес-плану так надані і не були. Не було направлено позивачу обов`язкових документів, як те встановлено умовами договору №1. Жодного акту приймання-передачі наданих послуг за договором №1 сторонами не складалось та не підписувалось. За умовами договору №1 строк надання послуг складає 9 місяців але не пізніше 31.09.2018 року. Оскільки станом на середину 2019 року роботи так надані і не були, акт наданих послуг сторонами підписано не було, позивач за зустрічним позовом припинив сплачувати чергові платежі за договором, припинив співпрацю із відповідачем за зустрічним позовом та вимагав повернення коштів, отриманих ОСОБА_1 за договором, або виконання належним чином умов договору. Отже, відповідачем за зустрічним позовом порушено та не виконано умови Договору №1 від 15.12.2017 року, послуги не надано, отримані грошові кошти не повернуто, що є порушенням умов договору, домовленостей сторін та норм діючого законодавства. Тому позивач за зустрічним позовом просить розірвати договір надання послуг по розробці бізнес-плану №1 від 15 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачених за договором 1005436,56 грн.

25 жовтня 2022 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Дніпро, тупик Будівельників,1). На вирішення експертів поставлено наступне запитання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року до Договору надання послуг по розробці бізнес плану №1 від 15 грудня 2017 року ОСОБА_3 . Провадження у справі на період проведення експертизи зупинено (а.с. 113-114).

26 грудня 2022 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено повідомлення №СЕ-19/104-22/34977-ПЧ про неможливість проведення судової експертизи, у зв`язку з ненаданням відповіді на клопотання експерта від 08.11.2022 про надання порівняльного матеріалу, а також через ненадання у розпорядження експерта зразків почерку та підпису ОСОБА_3 (а.с. 126-127).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2023 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Дніпро, тупик Будівельників,1). На вирішення експертів поставлено запитання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року до Договору надання послуг по розробці бізнес плану №1 від 15 грудня 2017 року ОСОБА_3 . Провадження у справі на період проведення експертизи зупинено (а.с. 135-136).

22 травня 2023 року судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено повідомлення №СЕ-19/104-22/2878-ПЧ про неможливість проведення судової експертизи, у зв`язку з невиконанням клопотання експерта від 15.02.2023 про надання порівняльних зразків, а також через недостатність наданих експерту матеріалів для проведення експертизи (а.с. 152-154).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф.801). На вирішення експертів поставлено запитання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року до Договору надання послуг по розробці бізнес плану № 1 від 15 грудня 2017 року ОСОБА_3 . Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо не правдивого висновку по ст. 384, 385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 . У розпорядження експертів направлено цивільну справу №201/1277/22, оригінал Акту приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року до Договору надання послуг по розробці бізнес плану №1 від 15 грудня 2017 року. Провадження у справі на період проведення експертизи зупинено (а.с. 164-165).

18 березня 2024 року експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок №3399-23 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_3 в (мовою оригіналу) «АКТе приема-передачи выполненных работ от «31» июля 2018 г. по договору оказания услуг по разработке бизнес-плана № 1» от «15» декабря 2017г.» «Заказчик» - виконаний саме ОСОБА_3 (а.с. 175-183).

04 жовтня 2024 представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до місцевого суду подано клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої він просив поставити питання, чи виконано підписи самим ОСОБА_3 в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , або іншою особою? Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 , як він стверджує, не підписував акт приймання-передачі виконаних робіт від 31 липня 2018 року, у зв`язку з тим, що не був згоден з об`ємом робіт та розміром оплати за цю роботу; підпис від імені ОСОБА_3 на акті виконаний з наслідуванням його підпису, а експерт взагалі не розглядав його підпис в такому ракурсі та зробив необ`єктивний висновок. Проведення експертизи представник ОСОБА_3 просив доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с. 208-211).

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини другої статті 103 ЦПК України, у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Згідно до частини другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Судова експертиза призначається в разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування чи необхідно провести обчислення. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, сумнівними, неясними або неповними, суд може оцінити їх, із призначенням відповідної (додаткової чи повторної) судової експертизи, або може відхилити висновок експерта повністю (або в частині), навівши детальне та належним чином обґрунтоване таке неврахування.

У абзаці 4 підпункту 1.2.13 пункту 1.2 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення (абзац 3 пункту 3.6 розділу III Інструкції від 08.10.1998 №53/5).

В оскаржуваній ухвалі відсутнє обґрунтування наявності підстав для призначення у даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи, враховуючи, що така експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

У матеріалах справи наявний висновок №3399-23 від 18.03.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_3 в (мовою оригіналу) «АКТе приема-передачи выполненных работ от «31» июля 2018 г. по договору оказания услуг по разработке бизнес-плана № 1» от «15» декабря 2017г.» «Заказчик» - виконаний саме ОСОБА_3 (а.с. 175-183).

Судом в оскаржуваній ухвалі не встановлено наявності обґрунтованих сумнівів у правильності вказаного вище висновку експертизи №3399-23 від 18.03.2024, зміст якого є однозначним.

Виходячи з викладеного, враховуючи положення частини другої статті 113 ЦПК України; приймаючи до уваги відсутність в оскаржуваній ухвалі належного обґрунтування наявності підстав для призначення у даній справі повторної судової почеркознавчої експертизи, - колегія дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги положення статті 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова