Справа № 583/5501/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно з яким просить стягнути зі ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.08.2024.

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , яка на даний час проживає з батьком ОСОБА_3 та він одноособово матеріально утримує дитину. При цьому, на переконання позивача, відповідачка ОСОБА_2 , яка зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, має можливість сплачувати аліменти у визначеному в позовній заяві розмірі, але не виконує такого свого обов`язку, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

18.11.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів її заробітку та доходів, зазначивши, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є відповідач. При цьому спільний син сторін є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує значних витрат на лікування та реабілітацію. Відповідачка ніде не працює, зважаючи на потребу сина у постійному сторонньому догляді, батько дитини позивач ОСОБА_4 з травня 2024 не сплачує аліменти на утримання сина та не має такого наміру і у майбутньому, отже єдиним джерелом доходу відповідачки є отримувана нею соціальна виплата дітям з інвалідністю в загальному розмірі 3250,70 грн. на місяць, тому вона не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідив письмові докази, врахувавши пояснення учасників справи, дійшов такого висновку.

Встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.03.2023 по справі № 583/595/23, провадження № 2/583/305/23 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , яка на даний час змінила прізвище на « ОСОБА_7 », зареєстрований 19.05.2014 Хухрянською сільською радою Охтирського району Сумської області (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим Виконавчим комітетом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15.07.2015 Виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, у ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с. 6).

Наразі між сторонами виник спір у сфері правовідносин щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, який підлягає врегулюванню відповідно до положень глави 15 СК України.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 (ратифікованою Україною 27.02.1991) та ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено гарантії утримання дітей до їх повноліття батьками.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За приписами ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального. Морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до ч. 2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже позивач скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу матері дитини.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_4 на даний час проживає разом з ним, позивач самостійно несе витрати на утримання доньки, оскільки відповідачка на даний час матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_4 дійсно проживає з батьком ОСОБА_3 , а отже презюмується, що дитина перебуває на його утриманні, що відповідачкою не спростовувалося.

Таким чином, відповідачка, як матір неповнолітньої ОСОБА_4 , зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, а тому з неї підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження можливості сплачувати відповідачкою аліментів у заявленому ним розмірі.

Так, відповідачка, не погоджуючись із заявленим розміром аліментів, сума яких, на її переконання, є надмірною та завищеною, надала копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1357 відділення для дітей з ураженнями ЦНС та порушеннями психіки від 26.01.2024, згідно з якою малолітній син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за станом здоров`я підлягає переоформленню державної соціальної допомоги по інвалідності на 2 роки.

Відповідно до довідки від 03.12.2024 № 2764, ОСОБА_2 зареєстрована в Охтирській філії Сумського обласного центру зайнятості.

З довідки про отримання допомоги від 28.11.2024 № 2209 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН Охтирської РДА та їй відповідно з 01.03.2024 по 28.02.2026 призначено допомогу, а саме державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, загальна сума якої з 01.06.2024 по 30.11.2024 склала 19504,20 грн., тобто по 3250,70 грн. на місяць.

Таким чином, при перевірці обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, судом встановлено об`єктиві підстави для відхилитися від вказаного позивачем розміру аліментів.

Отже, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів платника аліментів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є справедливим та пропорційним потребам кожного з дітей сторін.

При цьому, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Згідно вимог ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, Сімейного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 258, 264, 265, 354,355,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.11.2024.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12.12.2024.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко