Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 650/5/24
Провадження № 2/499/157/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю: секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, відповідача ОСОБА_1 (далі також відповідач), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

30 січня 2024 року з Великоолександрівського районного суду Херсонської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі також позивач) до ОСОБА_1 (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, яка подана до суду 02 січня 2024 року, за якою позивач посилаючись, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з нього заборгованість в загальному розмірі 31430 гривень та судові витрати в розмірі 2147 гривень 20 копійок (далі також позовна заява).

28 лютого 2024 року відповідач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив таке: позивач не надав до суду документів, які б підтверджували, що між ними виникли кредитні відносини; позивач додав до позовної заяви Договір про споживчий кредит №102276591 (далі також Договір) та Анкету-заяву на кредит №102276591 (далі також Заява) на обґрунтування своїх вимог; Договір не містить ні фізичного підпису, ні кваліфікованого електронного цифрового підпису; підписання договору відбулося в 2021 році, тому він заперечує, що саме з цими умовами Договору ознайомився; Договір носить односторонній характер; позивач не повідомив письмово всю необхідну інформацію щодо умов Договору та ввів його в оману щодо істотних умов Договору, зокрема розміру відсоткової ставки за користування кредитом та зазначення непомірно великої відсоткової ставки у разі порушення зобов`язання; під час укладення Договору порушений принцип рівності сторін; просить відмовити в задоволенні позовної заяви (а.с. 72-74).

14 березня 2024 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила таке: 21 липня 2021 року відповідач за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі також ТОВ «Мілоан») подав Заяву; Заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/; законодавство України передбачає можливість оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, який прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом; ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, під час введення якого відповідач підтвердив прийняття умов Договору; приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладання Договору відповідач погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтвердив, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на сайті та є невід`ємною частиною цього Договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання Договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на його платоспроможність; вся інформація надана ТОВ «Мілоан» під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам Заявника, що встановлені розділом 2 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору; не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби; після укладення Договору на підставі платіжного доручення (відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в розмірі сумі 7000 гривень; відповідач підписав Договір за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора; позивач не здійснював ніяких нарахувань щодо заборгованості відповідача після укладення договору відступлення прав вимоги (а.с. 95-102).

2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Відповідач в судовому засіданні, підтвердив обставини зазначені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в її задоволенні, та додатково пояснив таке: після підписання Договору на його картковий рахунок були перераховані кредитні кошти в розмірі сумі 7000 гривень; вважав, що під час підписання Договору відсоткова ставка за користування кредитними коштами була зазначена в розмірі 0,01 відсоток; підписав Заяву, Договір в електронній формі, проте підтвердити, на які умовами кредитування він погодився не може, оскільки підписані документи для себе не зберігав.

4. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Суддя Іванівського районного суду Одеської області ухвалою від 01 лютого 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 51-53).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 26 лютого 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи та надав відповідачу час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву (а.с. 65).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 04 березня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відклав розгляд справи, надав відповідачу час для направлення позивачу відзиву (а.с. 88).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 18 березня 2024 року відклав розгляд справи, викликав учасників справи в судове засідання для дачі особистих пояснень (а.с. 122-123).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 25 квітня 2024 року визнав неповажним неприбуття учасників справи в судове засідання, відклав розгляд справи викликав учасників справи в судове засідання для дачі особистих пояснень (а.с. 146-147).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 23 травня 2024 року визнав неповажним неприбуття позивача, представника позивача в судове засідання, відклав розгляд справи, викликав учасників справи в судове засідання для дачі особистих пояснень (а.с. 165-166).

5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

21 липня 2021 року відповідач та ТОВ «МІЛОАН» уклали Договір на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (а.с. 29-33).

Сума (загальний розмір) кредиту 7000 гривень (пункт 1.2 Договору).

Кредит надається строком на 15 днів з 21 липня 2021 року (пункт 1.3 Договору).

Комісія за надання кредиту 1330 гривень, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово (пункт 1.5.1 Договору).

Паспорт споживчого кредиту свідчить, що: строк кредитування становить - 15 днів; сума кредиту - 7000 гривень; процентна ставка 2 відсотки за кожен день користування кредитом (далі також Паспорт, а.с. 34).

13 жовтня 2022 року Товариство та позивач уклали договір факторингу №10Т, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором перейшло до позивача (далі також Договір факторингу, а.с.11-13).

Згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1 Договору відступлення).

Відповідно до витягу з Реєстру Боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 19).

Розрахунок заборгованості за Договором свідчить, що станом на 21 жовтня 2022 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 31430 гривень, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 7000 гривень; за відсотками 23100 гривень; комісійна винагорода 1330 гривень (а.с. 28, далі розрахунок).

6. Норми права, які застосував суд такі.

6.1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України, далі ЦК).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 207 ЦК).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 629 ЦК).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК).

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору . Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 1, 2 статті 638 ЦК).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 1048 ЦК).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК).

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК).

6.2. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

У договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) (пункт 10 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

6.3. Договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" (пункт 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

6.4. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

6.5. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (статті 3 Закону України «Про електрону комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина 1 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього (частина 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

6.6. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

7. Мотиви застосування норм права такі.

7.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК може мати електронну форму, та вважається таким, що укладений в письмовому вигляді Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Під час оформлення замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

7.2. Суд зазначає, що реєстрація відповідача на сайті позивача, підписання ним Заяви, підтверджує, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання кредитної карти. Адже, Заява містить відомості, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг.

Отже, підписанням Заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов у встановленій законом формі про всі умови кредитування, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Тож суд констатує, що 21 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» та відповідач уклали Договір в електронній формі, його укладення в запропонованій формі відповідало волі відповідача, тому відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі.

7.3. Суд наголошує, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7000 гривень й ці обставини відповідач не заперечував.

Водночас суд не приймає до уваги доводи відповідача про нібито не підписання ним Договору з зазначеними в ньому умовами кредитування, текст якого позивач долучив до позовної заяви, оскільки відповідач не подав до суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, а отримання ним кредитних коштів у розмірі 7000 гривень фактично переконує, що він погодився з умовами Договору.

До того ж посилання відповідача щодо не ознайомлення з умовами кредитування, спростовуються інформацією, яка міститься у підписаній ним Заяві, в якій такі умови наведені.

Тому суд вважає доведеним факт існування між ТОВ «Мілоан» та відповідачем кредитних правовідносин.

7.4. Суд зазначає, що відповідно до Договору факторингу відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за кредитним договором, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах із відповідачем.

7.5. Системний аналіз частини 1 статті 1054 ЦК, свідчить що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто позичальник отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти, натомість у нього виникає зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Відтак, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Суд констатує, що проценти визначені статтею 1048 ЦК, сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Оскільки надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку.

Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.

Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування та є мірою цивільно-правової відповідальності.

7.6. Суд зазначає, що розмір комісії визначений умовами Договору, включений до загальних витрат за споживчим кредитом, такий платіж пов`язаний з отриманням кредиту, відповідає приписам норм Закону України «Про споживче кредитування» викладених у підпункті 6.2 пункті 6 мотивувальної частини цього рішення, оскільки розмір та ставка комісії були узгоджені сторонами під час укладення Договору, а сплата комісії за своїм характером є разовим платежем. Тому є правомірним стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 1330 гривень.

7.7. Відтак, відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконував, тому має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 31430 гривень, яка є доведеною.

Тож, зважаючи на приписи зазначених у пункті 6 мотивувальної частини цього рішення норм, після підписання Заяви та фактичного отримання грошових коштів, у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених договором, повернути позивачу кредитні кошти та сплатити відсотки, комісію.

7.8. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушив права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі.

8. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю.

9. Розподіл між сторонами судових витрат такий.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК).

Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського 8, ) до ОСОБА_1 (зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість в загальному розмірі 31430 (тридцять одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати в загальному розмірі 2147 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 14 червня 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК