Справа № 2н-641
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Дем`янчук О. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії посадових осіб Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - АБ «Діамант»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії посадових осіб Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).

Зазначав, що на виконанні у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу, виданого суддею Подільського районного суду міста Києва № 2-н-641 від 24.02.2010 про стягнення з нього на користь АБ «Діамант» заборгованості на суму 90 359,81 грн.

У зазначеному виконавчому провадженні було накладено арешт на його майно та банківські рахунки.

Стягувачем за даним виконавчим провадженням є АБ «Діамант» (ПАТ «Діамантбанк»), який визнано неплатоспроможним, внаслідок чого прийнято рішення про його ліквідацію. Наразі, банк знаходиться в стані припинення.

На даний час він позбавлений можливості користуватися своїми банківськими рахунками та іншим майном.

Він звернувся до виконавчої служби про знаття арешту з усього його майна та банківських рахунків, однак державним виконавцем йому було відмовлено у задоволенні його заяви.

У виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 про стягнення з нього на користь АБ «Діамант» заборгованості на суму 90 359,81 грн. не були проведені виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу є підставою для закінчення даного виконавчого провадження та зняття арешту з усього його майна та банківських рахунків, посилаючись на зазначені обставини, просив визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не закінчення виконавчого провадження та не зняття арешту з усього його майна та грошових коштів на банківських рахунках в межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу Подільського районного суду міста Києва № 2н-641 від 24.02.2010 про стягнення з нього на користь АБ «Діамант» заборгованості на суму 90 359,81 грн.; зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) провести виконавчі дії по закінченню виконавчого провадження та зняттю арешту з усього його майна та грошових коштів на банківських рахунках, накладеного в межах виконавчого провадженій ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу Подільського районного суду м. Києва № 2-н-641 від 24.02.2010 р. про стягнення з нього на користь АБ «Діамант» заборгованості на суму 90 359,81 грн.

У судове засідання заявник, державний виконавець, представник банку не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд ухвалив розглядати скаргу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 17.03.2010 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Смітюх О.А. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання судового наказу № 2-н-641 від 24.02.2010, виданого суддею Подільського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Діамант» боргу у розмірі 90 359 грн. 81 коп. (а.с. 44, 46).

З матеріалів даного виконавчого провадження, надісланого на адресу суду Святошинським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається те, що державним виконавцем були винесені наступні постанови: постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2010, постанова про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2010, постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 13.11.2018, постанова про передачу виконавчого провадження від 16.01.2020, постанова про прийняття виконавчого провадження від 16.01.2020 (а.с. 46-53).

Отже з наданих суду документів вбачається, що у даному виконавчому провадженні жодних рішень щодо накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_1 , державним виконавцем не приймалося.

Крім того, відповідно до листа від 04.08.2023 № 71726, адресованого представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 заступником начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Буряк м. повідомлено про те, що на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження № НОМЕР_1 та .№ НОМЕР_2 з примусового виконання судових наказів Подільського районного суду місті Києва № 2н-642 від 10.09.2009 та № 2н-641 від 24.02.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Діамант» заборгованості на загальну суму 204244.06 грн. Підстави для закінчення виконавчого провадженні визначені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості щодо припинення АБ «Діамант» відсутні. Посилання на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації АБ «Діамант» не є підставою для закінченні виконавчого провадження, адже у вищезазначених виконавчих провадженнях банк є стягувачем. а не боржником. Щодо зняття арешту з рахунку, на який боржнику зараховується заробітна плата, то 29.06.2023 державним виконавцем зазначений арешт знято. Оскільки рішення суду залишаються невиконаними, у державного виконавця відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження та скасування заходів примусу (а.с. 66).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Правові підстави закінчення виконавчого провадження визначені ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 39 зазначеного Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

У листі від 04.08.2023 № 71726, адресованого представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 заступником начальника Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Буряк М. повідомлено представника ОСОБА_1 , зокрема, про те, що підстави для закінчення виконавчого провадженні визначені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості щодо припинення АБ «Діамант» відсутні. Посилання на те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації АБ «Діамант» не є підставою для закінченні виконавчого провадження, адже у вищезазначених виконавчих провадженнях банк є стягувачем. а не боржником.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 450 ЦПК України).

Таким чином, доказів того, що у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 державним виконавцем приймалися рішення про накладення арешту на майно та на грошові кошти на банківських рахунках боржника - ОСОБА_1 , скаржником суду не надано.

З дослідженого виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, судом не встановлено те, що державним виконавцем у даному проваджені виносилися оскаржувані рішення про накладення арешту на майно боржника.

До того ж, у скарзі не вказано дат оскаржуваних рішень про накладення арешту на майно боржника та до скарги не надано і копій оскаржуваних рішень державного виконавця про накладення арешту на майно боржника.

Крім того, правові підстави закінчення виконавчого провадження визначені ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 39 зазначеного Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Доказів того, що АБ «Діамант» припинено скаржником також не надано.

Не наведено скаржником і інших підстав, передбачених ст. 39 зазначеного Закону для закінчення виконавчого провадження.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення скарги немає, оскільки скаржником доказів неправомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця суду не надано.

Крім того, судом установлено, що старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 24.11.2023 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та об`єднано виконавчі провадження № НОМЕР_2 і № НОМЕР_1 у зведене виконавче провадження, якому присвоєно № НОМЕР_3 (а.с. 128).

Керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 450-451 ЦПК України, ст. ст. 1, 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа - АБ «Діамант» - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяС. С. Захарчук