Справа № 189/1471/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

18.06.2024 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., ознайомившись із матеріалами заяви заявниці ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

17 червня 2024 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, якою заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , 1971 р.н. з ОСОБА_3 , 1966 р.н., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.06.1996 року по 23.08.2022 року.

Заявниця зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який був мобілізований до лав ЗСУ та загинув під час переїзду в зону бойових дій в смт. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області 23.08.2022 року, їй необхідно для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суддя, перевіривши матеріали заяви, вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі, виходячи з наступного.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» прави про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Із змісту також заяви вбачається, що у заявниці та померлої особи є спільна донька, ОСОБА_4 , яка є за законом спадкоємицею першої черги спадкування, однак ні вона, ні жодна інша особа в якості заінтересованої особи в заяві не зазначена.

Окрім того, в матеріалах заяви міститься лист начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до уповноваженого органу з пакетом документів для призначення одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , який їй було повернуто і зазначено, що оскільки не була надана копія свідоцтва про смерть особи, неможливо перевірити коло осіб, які можуть мати право на отримання одноразової грошової допомоги за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що заявницею ОСОБА_1 заявлено вимоги про встановлення факту, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з них вбачається спір про право, а саме, виникнення у заявниці права на спадкування за законом майна померлого ОСОБА_3 , що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову, що дає підстави відмовити у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 315, 259 - 260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Роз`яснити заявниці, що вона має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, про які вона вказала у заяві, шляхом подання позовної заяви у порядку позовного провадження на загальних підставах. Позовна заява має відповідати вимогам статей 175 - 177 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Чорна О.В.