Справа №: 398/275/24
провадження №: 2/398/1239/24
"14" червня 2024 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.
за участю секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.10.2012 року позивач уклала шлюб зі ОСОБА_2 . Від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки спільне подружнє життя між сторонами не склалося, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2014 року шлюб було розірвано та зі ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 02.10.2012 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 .
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займався, кошти не надавав, має значну заборгованість по сплаті аліментів. Не зважаючи, що відповідач проживає неподалік від дитини останній з нею жодний зв`язок не підтримує, станом здоров`я та розвитком не цікавиться. 07.07.2023 року відповідач нотаріально засвідчив свою згоду на позбавлення його батьківських прав. Малолітня ОСОБА_6 перебуває на утриманні у вітчима - ОСОБА_5 , дитина фактично не знає свого біологічного батька, оскільки він спілкувався з дитиною останній раз у 2014 році.
Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути понесені судові витрати.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 19.02.2024 року провадження у справі відкрито та призначено підготовчий розгляд справи.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 16.04.2024 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник - адвокат Ковальов А.Г. у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до поданої заяви просять справу розглянути без їх участі, на позовних вимогах наполягають, у випадку неявки у судове засідання відповідача не заперечують проти постановлення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи - служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до поданої заяви не заперечують проти задоволення позову.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.10.2012 року позивач та відповідач уклали шлюб та від спільного проживання у сторін народилася дитина - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 27.06.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 02.10.2012 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №288. Також стягнуто зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь ОСОБА_7 для утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, щомісячно починаючи з 24.04.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області від 04.03.2024 року ОСОБА_1 не отримувала аліменти зі ОСОБА_2 в період з 01.06.2023 року по 29.02.2024 року.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 20.09.2023 року зазначено, що комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олександрійської міської ради просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки, зі слів матері, батько з дитиною не спілкується тривалий час, не цікавиться її життям та здоров`ям. На засідання комісії ОСОБА_2 також не з`явився, але надав нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.
Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ураховуючи вимоги закону, беручи до увагу нотаріально засвідчену заяву відповідача про згоду на позбавлення його батьківських прав, встановлення факту ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню малолітньої ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини.
Питання щодо стягнення аліментів вирішено, відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 27 червня 2014 року.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 280-287, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , по відношенню до його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути зі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Суддя Т.В.Голосеніна