УХВАЛА

17 червня 2024 року

м. Харків

Справа № 639/91/22

Провадження № 2/639/1273/24

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Єрмоленко В. Б.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з Полтавського апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини для продовження розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У провадженні судді Єрмоленко В.Б. перебувала цивільна справа №639/4784/19 за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про відібрання дитини та повернення за визначеним місцем проживання. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.02.2019 р. № 45, враховуючи висновки Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради і рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_2 . Рішенням Жовтневого районного суду від 13.11.2019 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3 особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради задоволено; ухвалено відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 та повернути матері ОСОБА_2 для проживання з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Харківського апеляційного суду від 14.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2019 без змін. Рішення Жовтневого районного суду від 13.11.2019 набрало законної сили 14.05.2020.

11.01.2022 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою суду від 17.01.2022 у відкритті провадження у справі №639/91/22 відмовлено, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.01.2022 у справі №639/91/22 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Справа надійшла у провадження судді Єрмоленко В.Б.

Предметом розгляду зазначеної справи є визначення місця проживання малолітньої дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приписами ч. 2 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п. 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України, статті 2ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» може бути застосована до даних правовідносин, закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

При ухваленні рішення суду про відібрання дитини від батька суддею Єрмоленко В. Б. висловлено свою позицію щодо суті заяви, зокрема відносно визначення місця проживання малолітньої дитини, отже склалася певна думка по суті справи.

Враховуючи вищевикладене, участь судді Єрмоленко В. Б. в розгляді даної цивільної справи призведе до порушення принципів об`єктивності та неупередженості судді, у зв`язку з чим суддя вважає необхідним заявити самовідвід.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40, 41 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі № 639/91/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Цивільну справу № 639/91/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко