ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/1189/24

Провадження № 22-ц/4820/2256/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року (суддя Горгулько Н. А.) про повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Полонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заяву обґрунтовувала тим, що у їхніх документах наявні розбіжності щодо зазначення прізвища батька, а саме у паспорті громадянина України, посвідченні особи з інвалідністю 2 групи та довідці МСЕК зазначено прізвище « ОСОБА_3 », у свідоцтві про її народження прізвище батька зазначено « ОСОБА_4 ». Полонський відділ ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив їй у внесенні змін до актового запису про народження. Зміна прізвища батька у паспорті матиме наслідком необхідність зміни інших документів. Тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин у судовому порядку, оскільки це матиме значення в майбутньому при оформленні спадщини.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року заяву залишено без руху та надано строк 5 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

Залишення заяви без руху суд мотивував тим, що фактично юридичні наслідки розбіжностей у написанні прізвища в документах не настали, живі громадяни не позбавлені можливості внести зміни в документи, одержати новий паспортний документ та необхідністю надання доказів неможливості отримання документа на підтвердження юридичного факту в позасудовому порядку.

22.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про усунення недоліків, в якій вказала, що зазначена судом позиція не може бути підставою для залишення заяви про встановлення юридичного факту без руху. До повноважень органів міграційної служби не входить питання зміни прізвища громадян. Вказані повноваження відносяться до компетенції органів РАЦС. Висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про народження надавала суду. Оцінка доказів проводиться відповідно до статті 89 ЦПК України. Відмова у відкритті провадження у справі фактично позбавляє її захисту.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин визнано неподаною та повернуто заявниці.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення норм процесуального права. У разі недоведеності чи необґрунтованості заяви суд може відмовити у її задоволенні. Безпідставне залишення заяви без руху та повернення з підстав неусунення недоліків не відповідає вимогам закону. Вважає, що виклала обставини, якими обґрунтовує вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин та надала докази на їх підтвердження. Надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повернення заяви суд мотивував тим, що заявниця не усунула недоліки заяви про встановлення факту родинних відносин відповідно до ухвали Полонського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2024 року.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Подання заяви це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

На підставі статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до пунктів 1, 3, 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

За змістом частин 1 і 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази у справах окремого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 80, частини 1 статті 264 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання вже безпосередньо під час ухвалення рішення у справі.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить встановити факт родинних відносин між нею та батьком, зазначає з якою метою необхідно встановлення факту, причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. При цьому вказала, що зверталася до Полонського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу внесення змін до актового запису про народження, проте 13.08.2024 у внесенні змін їй було відмовлено.

Додатком до заяви про встановлення юридичного факту була копія висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану Полонського відділу ДРАЦС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Колегія суддів вважає, що подана заява за змістом відповідає вимогам статті 318 ЦПК України. Вона достатньо обґрунтована для розгляду по суті.

У зв`язку з наведеним вище не може бути підставою для залишення заяви без руху незвернення до органів міграційної служби із заявою про виправлення помилки у паспортному документі, неподання доказів неможливості отримання документа в позасудовому порядку.

Тому помилковим є висновок суду про повернення заяви ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для повернення заяви заслуговують на увагу.

З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта