Справа № 209/3406/23
Провадження № 2/209/88/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович про усунення від права на спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янському Дніпропетровської області.

На обґрунтування позову зазначено, що він є рідним батьком померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідусем для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 17 грудня 2022 року в сім`ї його доньки ОСОБА_6 та її чоловіка ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в безпорадному стані, зумовленому тяжкою та тривалою хворобою, помер ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яким допомагали ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , займалися організацією поховання ОСОБА_5 . Відповідач в організації та проведені поховання ОСОБА_5 жодної участі не брав, повністю самоусунувся від вжиття будь-яких заходів з поховання, матеріальної або фінансової допомоги не надавав, обмежившись своєю присутністю на кладовищі при закопуванні тіла ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках він і відповідач. 22 грудня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обл. Красношлика В.В. для відкриття спадщини, який до спадкового реєстру вніс реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи з номером у спадковому реєстрі 70075750. 20 червня 2023 року він дізнався про те, що відповідач 30 травня 2023 року також звернувся до Третьої особи з метою оформлення права на спадщину та претендує на спадок, хоча раніше про свій намір отримати частку спадку він йому не повідомляв, оскільки він би одразу звернувся до суду із позовом про усунення відповідача від права на спадщину, тому що за життя ОСОБА_5 відповідач, як його рідний син, умисно ухилявся від надання допомоги батькові, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги та догляду саме від свого єдиного сина і він зобов`язаний був їх надати. Так, відповідач, який має автотранспорт, мав повну можливість доставляти ОСОБА_5 до медичного закладу, привозити лікарів додому до нього, але, після того, як останній тяжко захворів, відповідач уникав надання допомоги ОСОБА_5 про що той неодноразово скаржився йому та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 і ОСОБА_11 . Тому, фактично до медичного закладу ОСОБА_5 відвозив на своєму автотранспорті ОСОБА_10 , якого постійно супроводжували або ОСОБА_8 або ОСОБА_7 , або ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_5 вже не міг самостійно пересуватися та стояти на ногах без сторонньої допомоги, а він, нажаль, в цей період знаходився на стаціонарному лікуванні та не міг надати допомоги синові. Ненадання допомоги відповідачем хворому батькові визиває щире здивування та гнів, оскільки все своє життя ОСОБА_5 , працюючи або в Росії, або в Польщі постійно матеріально та фінансово допомагав відповідачеві, підтримував з ним сімейні відносини, дарував подарунки на сімейні свята та, відповідно, закономірно очікував на допомогу свого сина в тяжкій для себе ситуації. Крім того, в 2005 році ОСОБА_5 фактично залишив відповідачеві двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , в якій раніше проживала бабуся ОСОБА_5 (його мати). У 2022 році Король Едуард тяжко захворів, основне захворювання: цироз та фіброз печінки, неодноразово перебував на лікуванні в КНП КМР «Міська лікарня № 7» та стояв на обліку у сімейного терапевта. Лише один раз відповідач відвідав батька в лікарні, хоча вже на той час, ОСОБА_5 потребував сторонньої допомоги, не міг ходити, стояти, встати з ліжка без сторонньої допомоги, яку він марно очікував отримати від свого сина відповідача. Через повне ігнорування тяжкого стану здоров`я ОСОБА_5 і ненадання йому допомоги з боку відповідача, він та всі вказані в позові свідки, змушені були замінити собою відповідача по відношенню до батька. Так, деякий час тяжко хворий ОСОБА_5 прожив в приватному будинку у ОСОБА_11 і ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки відповідач не реагував на прохання батька перевезти його на лівий берег та здійснювати за ним піклування: міняти памперси, мити тіло, голити обличчя, допомагати вставати з ліжка та рухатися, відвозити до лікарів, годувати тощо. Це неодноразово бачили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які приїжджали до вказаної адреси та замінювали собою ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , які в силу свого віку вже не мали змоги постійно допомагати ОСОБА_5 . На початку грудня 2022 року, коли ОСОБА_5 повністю зневірився у відповідачеві та перестав чекати від нього допомоги, він звернувся до ОСОБА_8 та поросив її постійно доглядати його до смерті та представляти його інтереси в усіх органах з питань оформлення його прав на пенсійне забезпечення, оскільки лікарі вже бачили, що він став інвалідом і потребує сторонньої допомоги, а єдиний син - відповідач, повністю самоусунувся від надання такої допомоги своєму батьку ОСОБА_5 . З цією метою, останній попросив перевезти його додому до ОСОБА_8 , що і було зроблено за допомогою власного автотранспорта ОСОБА_10 та з допомогою ОСОБА_7 . Для представлення інтересів ОСОБА_5 , що вже знаходився у безпорадному стані, 15 грудня 2022 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обл. Сухопаровою С.Г. було зареєстровано довіреність, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_8 представляти його інтереси у відповідних органах Пенсійного фонду України, інших підприємствах, установах та організаціях, в тому числі у банківських, архівних установах, органах реєстрації актів цивільного стану, з питань оформлення його прав на пенсійне забезпечення; представляти інтереси ОСОБА_5 у будь-яких банківських (фінансових установах) установах з усіх питань; вирішувати питання щодо призначення та отримання житлової субсидії та таке інше. В цей же день ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 всі свої документи. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 возили ОСОБА_5 на автотранспорті ОСОБА_10 до поліклініки № 1 лівобережжя міста Кам`янського та перевозили його на інвалідному візку по лікарях при проходженні ним медкомісії для отримання пенсії по інвалідності. При цьому, відповідач повністю ігнорував виконання своїх обов`язків щодо догляду та надання допомоги тяжкохворому батьку, а саме: не надавав ніякої допомоги своєму батькові, не підтримував його морально, не відвідував його та не забрав до себе додому, хоча є і куди забрати, і є на чому відвезти тяжкохворого батька. Під час перебування ОСОБА_5 в квартирі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , він постійно скаржився на негідну поведінку відповідача та жалівся, що не дочекався жодної допомоги від нього. Така поведінка з боку відповідача, який міг надати допомогу тяжкохворому батьку, що перебував у безпорадному стані є проявом повної зневаги до його життя та здоров`я. Більше того, після поховання ОСОБА_5 , відповідач жодного разу не був на могилі у батька: ні на 9 днів, ні на 40 днів, ні на півріччі з дня його смерті, проявивши зневагу і до пам`яті батька. Відповідача може бути усунено від права на спадкування, оскільки за життя батька, який через тяжку хворобу перебував у безпорадному стані, а він ухилявся від надання батьку необхідної допомоги, хоча мав можливості: оплачувану роботу, житло, автотранспорт і прихильність свого батька за життя.

10 липня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

24 липня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставною та необгрунтованою, а обставини, викладені у ній, є надуманими. Зазначив, що у нього були нормальні стосунки з його батьком - ОСОБА_5 , як до початку його хвороби так і після. Вони нормально спілкувалися. До 2022 року батько багато часу проводив за кордоном, де працював. Коли він приїжджав в ОСОБА_12 , вони з ним постійно бачилися, він гуляв з онуками, відвідував їх. Батько був у дружніх відносинах з батьком його дружини ОСОБА_13 , вони багато часу проводили разом в них були спільні інтереси тому він часто гостював не тільки у нього, а і у батьків його дружини, як до хвороби так і після. З 2022 року батько за кордон більше не виїжджав. Проживав у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . З лютого по липень 2022 року стан здоров`я батька дещо погіршився він періодично погано себе почував. Після того як батько захворів жодних змін у їхніх відносинах не відбулось. Він відвідував його дома, привозив продукти, купував ліки. Багато разів його на своєму автомобілі привозив до батька ОСОБА_14 , іноді ОСОБА_15 Особистого автомобіля, про що зазначає позивач у позові, у ньогое немає, тому іноді він приїжджав до батька з вказаними свідками. Він неодноразово пропонував батькові звернутися в лікарню, але той не бажав. З серпня 2022 року стан здоров`я батька ще погіршився і він все ж таки звернувся в лікарню. Коли батько знаходився в лікарні, він часто його відвідував разом з дружиною ОСОБА_16 , вони купували продукти і ліки. Коли батька госпіталізували вдруге в листопаді 2022 року, він та його дружина ОСОБА_16 днями чергували в лікарні, доглядали за батьком. В ці дні дітей вони залишали у ОСОБА_15 . Він ніколи не ухилявся від надання допомоги батькові. Йому прикро, що позивач бажаючи усунути його від спадщини вказує неправдиві відомості. Твердження позивача, що він не бажав забрати батька до себе, теж є неправдивими. З лікарні позивач та його родичі, яких він у позові зазначає в якості свідків, забрали батька до себе. В останні дні перед смертю вони обмежили його доступ до батька, вимкнули батьків телефон. Зазначив, що батько декілька разів розповідав про те, що після погіршення стану його здоров`я позивач та його родичі почали підіймати питання про необхідність складання заповіту на ім`я ОСОБА_4 , але він відмовлявся і наголошував, що у випадку смерті все повинно бути поділене порівну. За два дня до смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач та його донька привели батька до нотаріуса, який посвідчив довіреність на ім`я ОСОБА_17 на представництво його інтересів в Пенсійному Фонді та в інших установах, але заповіт на позивача батько не склав. Якби батько бажав усунути його від спадщини, то міг скласти заповіт, тим більше що на нього тиснули родичі позивача. Батько не бажав усувати його від спадщини, оскільки він з ним був у гарних відносинах, він йому допомагав і всі обов`язки сина по відношенню до батька він виконував в повній мірі. Позивач у позові зазначив нічим не підтверджені неправдиві відомості, що він ухилявся від надання допомоги батькові лише з однією метою - усунути його від спадщини. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

31 липня 2023 року позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що твердження відповідача про начебто купівлю ним ліків ОСОБА_5 не доведено з тієї причини, що відповідач не цікавився станом здоров`я свого батька за вказаний період, не знав діагноз його хвороб, тому й купувати ліки від хвороби, яка йому невідома, він не міг. Відповідачем взагалі не доведено факт покупки медикаментів і продуктів ОСОБА_5 на протязі 2022 року, тому ці доводи є надуманими. Твердження відповідача про начебто часте відвідування батька в лікарні не відповідають дійсності та є спробою ввести суд в оману. Саме через повну відмову відповідача від догляду та піклування за хворим батьком, який перебував на стаціонарному лікуванні та потребував постійного догляду, цей постійний догляд за ОСОБА_5 здійснювала ОСОБА_18 , яка кожний день відвідувала його в палаті, купувала ліки, годувала, міняла памперси, мила в ванній та морально підтримувала. За час знаходження ОСОБА_5 у лікарні його тричі відвідала дружина відповідача та один раз сам відповідач, якого цікавило, чи не хоче батько оформити на нього заповіт. Інші родичі відвідували ОСОБА_5 набагато частіше, ніж його рідний син. Твердження відповідача, що він хотів забрати батька до себе, але це не дали зробити інші родичі, спростовується ним самим, коли він стверджує, що він з дружиною днями чергували у лікарні, тож при його постійній присутності у родичів не було б можливості перешкодити йому. Оскільки відповідач не відвідував батька у лікарні та не доглядав його, то й не знав, що лікарі вирішили виписати батька додому. Він особисто телефонував відповідачу та пропонував забрати до себе батька після виписки, але отримав відмову. Твердження щодо вимкненого телефону ОСОБА_5 спростовуються тим, що останній особисто телефонував відповідачу і попросив його привезти йому його паспорт та ідентифікаційний код, які були потрібні для проходження медичної комісії для отримання групи інвалідності, та які знаходились на зберіганні у відповідача, що той і зробив. Тож місце перебування ОСОБА_5 було добре відомо відповідачу, який мав вільний доступ до батька. Крім того, він сподівався, що син одужає, сам ОСОБА_5 мав намір одужати, тож не переймався питанням поділу свого майна та складання заповіту. Поки ОСОБА_5 проживав у ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , на прохання батька відповідач до нього не приїздив, уникав зустрічей і спілкування. Стверджуючи у відзиві на позов про те, що син сумлінно виконував свої обов`язки по догляду за батьком, відповідач з незрозумілих причин не зазначив, чому під час тяжкої хвороби та перебування батьку у безпорадному стані, у зв`язку з чим хворий потребував постійного стороннього догляду, без якого не міг прожити самостійно й доби, ОСОБА_5 проживав не разом з відповідачем, а за іншою адресою разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , а в подальшому в родині ОСОБА_8 , і чому сторонні люди, а не його син, який нібито добре спілкувався з батьком, привозили його до лікарні та забирали його звідти. Тож є очевидним, що за життя ОСОБА_5 , який на протязі 2022 року тяжко хворів, у зв`язку з чим перебував у безпорадному стані та потребував постійного стороннього догляду, життя та доля останнього взагалі не цікавили відповідача, а про те, що є батько той згадав лише після відкриття спадщини, що доводить відсутність існування сталих сімейних стосунків між батьком та сином, а лише свідчить про існування корисливого мотиву відповідача на збагачення за рахунок спадщини біологічного батька. Доказів протилежного відповідачем не надано, тому неправдиві відомості, викладені у відзиві на позов, які суперечать фактичним обставинам, документально не підтверджуються іншими належними та допустимими письмовими доказами є непереконливими та неспроможними, а тому не заслуговують на увагу суду. Просив задовольнити його позов.

07 серпня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 подав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просив змінити правила розгляду справи і слухати її за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 22 вересня 2023 року головуючий у справі ОСОБА_19 ухвалив перейти до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович про усунення від права на спадкування за законом за правилами загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання у справі.

09 листопада 2023 року підготовче провадження було закрито, а справа була призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що останні півтора місяці (листопад і грудень 2022 року) спадкодавця ОСОБА_5 це період хвороби, коли останній не міг рухатись, не пересувався та не їв без сторонньої допомоги. В цей період відповідач за ним не доглядав і не допомагав батькові, хоча міг це робити і був обізнаний про хворобливий стан свого батька. За ОСОБА_5 доглядали ОСОБА_11 і ОСОБА_4 (її чоловік), а перед смертю спадкодавця його забрали з собою додому родина Перехрест, це сестра померлого. ОСОБА_5 помер у родині Перехрестів, вони забезпечували повноцінний догляд за ним. Сам позивач не міг за станом свого здоров`я доглядати за сином ОСОБА_5 . Зараз позивач теж лежачий. Декілька разів ОСОБА_4 дзвонив по телефону відповідачеві і повідомляв, що батько у безпорадному стані і щоб той його забрав. Це було у кінці жовтня 2022 року. Відповідач відмовився. Вони також спілкувались безпосередньо, коли відповідач привозив паспорт батька.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що йому телефонували лише один раз, щоб він привіз паспорт батька ОСОБА_5 . Більше йому нічого не повідомляли. Він знав, що батько хворіє. Його дружина з ранку до вечора була у батька в лікарні, а ввечері він приїзжав у лікарню з роботи. Батько хворів на цироз печінки. У серпні 2021 року на дні народження його сина (онука ОСОБА_5 ) вже було видно по зовнішньому вигляду, що батько хворий. Він та дружина наполягали, щоб батько звернувся до лікарні. Батько звернувся до лікарів, був на стаціонарі, а потім він був вдома. Вони з дружиною його навідували, брали автомобіль у знайомої. Потім також брали машину і навідували батька, вже коли він лежав у лікарні. У жовтні-листопаді 2022 року він часто спілкувався з батьком, десь три рази на тиждень вони содзвонювались, а на вихідних приїжджали, щоб навідати, привозили продукти. Про те, що батько потрапив до лікарні у жовтні-листопаді 2022 року йому стало відомо від ОСОБА_20 , це батьків друг. ОСОБА_10 повідомив, що відвіз батька до лікарні. Дружина була з батьком вдень, а він приїздив до нього ввечері. Він привозив батькові їсти і у останні дні він попросив, щоб його помили. Батька відвезли до душової і він його мив. В цей час батько вже не міг самостійно пересуватись. Після смерті батька йому стало відомо, що той помер вдома у Перехрест. Йому не було відомо, що Перехрести забрали батька з лікарні, оскільки вони йому це не повідомили. Ввечері того дня, коли батька виписали, він приїхав до лікарні та побачив, що батька вже там не було. Він зателефонував батькові і той відповів, що він у ОСОБА_21 у д. Віті та т. Лариси Матухно. Він спитав батька, що йому привезти, окрім речей. ОСОБА_22 до магазину, купив, привіз речі. Він заходив до двору та у будинок сам, а дружина з дитиною були в машині. Десь дня через три вони попросили привезти батьків паспорт. Він привіз батькові його паспорт додому до Перехрестів і запропонував батькові поїхати до них з дружиною, щоб вони за ним доглядали, на що батько казав: «Я вам не потрібен», відмовлявся. Дружина також неодноразово дзвонила батькові та просила його переїхати до них. Після цього з батьком підтримувала зв`язок дружина, бо у нього було багато роботи, він і затримувався, і ночував там. Коли дзвонив батькові, той перестав брати трубку. ОСОБА_23 та тітка ОСОБА_24 також не брали слухавки. ОСОБА_7 також не відповідав. Потім дружина повідомила його, що батько помер, це їй стало відомо від Перехрест ОСОБА_25 . Після того, як він привіз батькові паспорт, той помер десь через три тижні. У них з батьком були добрі стосунки. Влітку 2022 року у нього не було конфліктів з батьком. Восени 2021 року батько один раз лежав на денному стаціонарі у поліклініці № 1 на Лівому березі приблизно на протязі одного місяця, він до батька туди не їздив. Ще два рази батько знаходився на стаціонарному лікуванні у 7-й лікарні м. Кам`янського. У 7-й лікарні він навідував батька, який лежав на сьомому поверсі у 413 палаті півтора місяця, там було шість койок. По датам, коли саме батько там лежав другий раз, він зараз вже не може зорієнтуватися. Коли він навідував батька, то не бачив нікого з родичів. Він приїздив до лікарні після 16 години. Продукти батькові він купляв за свої кошти, , інколи брали у батька карту, щоб скуплятися для нього. Його просили повернути лише батьків паспорт. Карти батька у нього не було. З карти батька він тільки купляв йому ліки. ОСОБА_4 не дзвонив йому, щоб він забрав батька з лікарні, він не відмовся це робити. Якби йому подзвонили, то він би обов`язково забрав батька. Батько не пояснював йому, чому відмовлявся їхати до них з дружиною додому. Йому не повідомляли про те, що батькові було потрібно пройти медичну комісію. Родина Матухно, коли він привіз паспорт, повідомили його, що у подальшому не зможуть доглядати за батьком, і він сказав, що забере батька, але потрібен час, щоб облаштувати місце для нього вдома. Він 1,5-2 тижні облаштовував. Батько лежав у кімнаті та не міг сам себе обслуговувати. Він працює в УТОСі, за власний рахунок можливо взяти відпустку. За серпень-грудень 2022 року батько дзвонив йому 8-10 разів, в основному він сам телефонував батькові. Батько дійсно був у гарних стосунках з дядьком і часто у них бував.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що коли батько відповідача лежав у лікарні, то останній приходив до нього, спілкувався. ОСОБА_5 помер після того, як родичі забрали його з лікарні. Вони у нотаріуса зробили довіреність. Батько розповідав відповідачеві, що родичі вмовляють його написати заповіт. У медичних документах ОСОБА_5 зазначав відповідача, як довірену особу і зазначав саме його номер телефону.

Від третьої особи приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської обл. ОСОБА_26 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його старшим братом, між ними родинні відносини, але не близькі. Відповідач є сином його племінника, між ними немає ніяких стосунків. ОСОБА_5 у 2022 році лежав у лікарні № 7. На початку року, десь з 09 серпня по 20 вересня це перший раз, а другий з 07 листопада по 25 листопада 2022 року. Його товариш ОСОБА_27 пішов з ОСОБА_5 до поліклініки, а звідти його на швидкій відвезли до лікарні. Лікарі сказали, що ОСОБА_5 потрібно забирати з лікарні, бо той не піддається лікуванню. Приїхав ОСОБА_28 і разом з ним вони вивезли ОСОБА_5 на каталці. ОСОБА_29 запитав його куди везти ОСОБА_5 і він відповів, що до нього додому, бо не буде ж ОСОБА_30 на лівому березі сам. ОСОБА_29 зателефонував сам ОСОБА_31 і сказав, що його син не приїде, бо вони посварились. Вони з ОСОБА_20 привезли ОСОБА_5 до них з дружиною додому за адресою: АДРЕСА_4 . До сина ОСОБА_32 він не зміг додзвонитися, бо, як потім він і його дружина пояснили, вони не відповідають на незнайомі номери. Потім ОСОБА_31 подзвонив синові і сказав, щоб той привіз його паспорт і картку, бо ОСОБА_33 у лікарні забрав її, коли ходив за ліками та не віддав. ОСОБА_34 було потрібно оформлювати інвалідність. Десь на 2-й чи 3-й день ОСОБА_33 привіз паспорт, а карту забув. Потім, чи в той же день, чи у другий, ОСОБА_33 привіз карту. Один раз ОСОБА_33 приїжджав на Москвичі, а другий раз на УАЗі. На прохання ОСОБА_35 також привіз йому сік і воду. Кормила ОСОБА_36 його дружина ОСОБА_11 . Вони чергували біля ОСОБА_5 і день, і ніч. Десь перед новим роком до них додому приїхала сестра ОСОБА_36 - ОСОБА_25 (дівоче прізвище ОСОБА_37 ). Вона приїхала разом з чоловіком і він попросив їх, щоб вони забрали ОСОБА_5 , бо їм з дружиною було важко його тягати. ОСОБА_31 ходити не міг, останній час він мочився у відро, яке привезли з лікарні. У лікарні ОСОБА_31 ще ходив, але з допомогою. Потім приїхав ОСОБА_27 і ОСОБА_5 перевезли до ОСОБА_25 , а десь через 3-4 дні він помер. Він не міг додзвонитися до ОСОБА_38 , а коли через ОСОБА_36 додзвонився, то ОСОБА_33 сказав, що у нього немає часу возитися з батьком і відмовився. Коли ОСОБА_31 другий раз лежав у лікарні, то він його навідував, передавав їжу через дочку. Він приїздив до нього приблизно на одну годину десь через 1-2 дні. В палаті у ОСОБА_36 він нікого не бачив. Зазвичай він приїздив зранку, а бувало й ввечері десь о 15.00 годині. Коли ОСОБА_31 лежав у лікарні, то він дзвонив його сину, але не міг додзвонитися. Він хотів аби той вирішив питання, щоб забрати ОСОБА_36 . Йому не відомо, чи дзвонив сам ОСОБА_31 синові. ОСОБА_5 казав, що не хоче навіть балакати з сином, бо вони посварились, оскільки ОСОБА_33 хотів, щоб ОСОБА_31 переписав на нього хату, а ОСОБА_31 сказав, що раз син не їздить, то він краще сестрі перепише. ОСОБА_31 не хотів їхати з сином. ОСОБА_33 приїжджав до них додому, але він не пам`ятає, щоб той пропонував допомогу. Едику постійна стороння допомога була потрібна вже тоді, як його забрали з лікарні. Дружину ОСОБА_38 він не бачив у лікарні. Оскільки ОСОБА_33 забрав карту, щоб купити ліки та їжу, то певно він бував у лікарні, але особисто він його не бачив. Коли забирали з лікарні, то ОСОБА_31 дзвонив синові, але розмовляв по телефону з ним він. Цей номер телефону у нього вже дуже давно і він за цим номером спілкувався з ОСОБА_39 . Коли ОСОБА_33 привозив паспорт, він не пам`ятає, щоб пропонував йому забрати батька, за це мова не йшла. Особисто він йому цього не казав і не чув, щоб казала його жінка ОСОБА_11 . У ОСОБА_36 було своє житло. В той день, коли ОСОБА_5 виписували з лікарні, він приїхав до нього ранку і ОСОБА_31 сказав, що його виписують, тоді він подзвонив ОСОБА_20 і той приїхав. Він не спілкувався з лікарями, у ОСОБА_36 на руках вже була виписка. ОСОБА_31 попросив відвезти його до них додому і він погодився, бо племінник до цього постійно у них бував. З батьком (позивачем у справі) ОСОБА_31 давно не родичався і не спілкувався. ОСОБА_5 завжди приїжджав до нього, а не до батька, бо з тим вони були майже «на ножах». ОСОБА_31 казав, що банківська карта була у сина. ОСОБА_5 не хотів їхати до сина, бо він з жінкою не спілкувався. З ОСОБА_40 він давно не родичався, ОСОБА_31 і дочка казали, що той лежить у лікарні, у нього щось було з пальцем, а що саме йому не відомо.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що позивач є братом її чоловіка, між ними немає ніяких відносин. Відповідача вона знає добре, це син ОСОБА_5 , відносини між ними ніякі. Едик захворів і 29 серпня 2022 року його забрали на швидкій до лікарні з поліклініки. Він зателефонував їй, повідомив, що їде у лікарню та попросив привезти йому речі, оскільки з собою у нього нічого не було. Вона подзвонила своїй дочці, яка працює у 7-й лікарі та попросила її дізнатися. Зранку дочка зателефонувала і все розповіла. Вони з чоловіком стали ходити до ОСОБА_36 у лікарню, навідувати його. Вони ходили по черзі: один день чоловік ОСОБА_4 , другий день вона. ОСОБА_5 лежав у лікарні близько двох тижнів. Крім них, до лікарні ще ходив ОСОБА_27 і ще його знайомі. Син ОСОБА_36 не ходив. ОСОБА_31 був жовтий, в`ялий, він самостійно не готував, у нього була дієта. ОСОБА_31 жив у них вдома. У ОСОБА_5 було де жити, але він любив свого дядька її чоловіка. Потім ОСОБА_31 знову пішов до свого сімейного лікаря, а та знову направила його у 7-му лікарню. З 07 листопада по 25 листопада 2022 року ОСОБА_31 лежав у лікарні, а виписався такий, що не міг самостійно ні ходити, ні обслуговувати себе. У лікарні ще міг, а потім йому стало гірше. Її чоловік та ОСОБА_27 телефонували ОСОБА_41 , що потрібно забрати батька, а той відповідав, що він його брати не буде. Їй не відомо, чи дзвонив до цього хтось ОСОБА_41 і чи повідомляли, що батько у лікарні. Коли ОСОБА_31 другий раз лежав у лікарні, то вона до нього не ходила, ходив її чоловік і дочка. Дочка розповідала їй, що ОСОБА_33 був у батька в лікарні 1-2 рази. Особисто вона не ходила та не бачила. Вони після лікарні забрали ОСОБА_36 до себе додому, його на руках занесли до будинку. Вона разом з чоловіком доглядали ОСОБА_36 , лікували та кормили. Потім ОСОБА_34 було потрібно оформлювати групу інвалідності. ОСОБА_31 розповідав, що була ОСОБА_42 , яка забрала його паспорт і картку. ОСОБА_5 подзвонив ОСОБА_43 та попросив привезти документи та картку, а також заїхати до магазину та купити йому сік, сирки, сметану і щось ще, вона вже не пам`ятає. ОСОБА_33 все купив. Спочатку ОСОБА_33 забув карту і паспорт. ОСОБА_31 розповідав, що син користувався його картою. А вони з чоловіком купували ліки для ОСОБА_36 за свої гроші. Потім ОСОБА_33 приїхав другий раз і привіз паспорт і картку. Вони сказали ОСОБА_41 , що потрібно забирати батька, оскільки вони вже не можуть, але ОСОБА_33 відмовився. Він нічого не пояснив. Потім приїхав ОСОБА_27 та повіз ОСОБА_36 на ЛЛК, щоб встановити інвалідність. Доки ОСОБА_31 був у них вдома, то приходила його сестра ОСОБА_25 з чоловіком. Потім ОСОБА_25 забрала ОСОБА_36 до себе і він там через чотири дні помер. ОСОБА_25 ховала ОСОБА_5 ОСОБА_33 був присутній на похованні, а на поминки не пішов. Вона не чула, щоб ОСОБА_31 просив сина, щоб той його забрав. ОСОБА_31 не хотів бачитися з сином. ОСОБА_5 після лікарні забрали до них додому, бо він сам так захотів. Те, що ОСОБА_33 відмовлявся забирати ОСОБА_36 до себе, їй було відомо від самого ОСОБА_36 . ОСОБА_33 з жінкою купляли Едику ліки і він дав їм свою банківську картку, це було, коли він другий раз лежав у лікарні. після того, як вони забрали ОСОБА_36 з лікарні. він був у них вдома десь два тижні. За цей час ОСОБА_33 жодного разу не приїжджав, крім випадку з паспортом і картою. ОСОБА_4 у цей час також лежав у лікарні.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що позивач є дідом її чоловіка, між ними немає ніяких відносин, вона його бачила два рази за життя. Відповідач є її чоловіком. ОСОБА_5 це батько її чоловіка. Між чоловіком і його батьком були нормальні стосунки. У 2022 році ОСОБА_5 захворів. Вона наполягла, щоб той звернувся до лікарні. ОСОБА_5 сходив до лікаря, пив ліки, а потім йому стало гірше. Наприкінці серпня початку вересня 2022 року ОСОБА_5 звернувся до лікаря і його госпіталізували до 7-ї лікарні, там він пробув два тижні. Вони з чоловіком навідували батька через день. Після виписки ОСОБА_5 поїхав до себе додому. Вони з чоловіком і онуками відвідували батька вдома десь 2-3 рази на тиждень, привозили продукти, які він просив. Вони телефонували батькові 1-2 рази на день. наприкінці жовтня 2022 року батька поклали до 7-ї лікарні вдруге. Тоді вона знаходилась з батьком у лікарні цілий день кожного дня, а її чоловік ОСОБА_3 приходив ввечері. На другий тиждень, коли свекор лежав у лікарні, у них було свято і її у той день не було у лікарні, а чоловік був на роботі. Після роботи чоловік поїхав до батька у лікарню, щоб відвезти випрані речі, а лікарі його повідомили, що родичі забрали з лікарні ОСОБА_5 , його виписали. Чоловік поїхав до родичів, відвіз речі батька і пропонував батькові, щоб той поїхав разом з ним до них додому, на що ОСОБА_5 сказав, що до них додому він не поїде, оскільки не бажає, щоб його у такому стані бачили онуки, які вже бачили одного дідуся хворим. З цієї причини вони не забрали свекра до себе, але продовжували спілкуватись з ним по телефону. Через тиждень свекор перестав відповідати на телефонні дзвінки, родичі також не відповідали. Тоді чоловік поїхав до родичів додому, відвіз батькові паспорт, ідентифікаційний код та банківську картку. В той час ОСОБА_5 вже був у дуже поганому стані. ОСОБА_33 ще раз запропонував йому забрати його, але свекор відмовився. Коли чоловік приїжджав до батька. то йому ніхто не відчинив двері, на дзвінки не відповідав. 17 грудня 2022 року зателефонувала сестра ОСОБА_5 і повідомила, що той помер. Вона пропонувала їй допомогу, гроші, але ОСОБА_8 сказала, що нічого не потрібно і вона все зробить сама. На похованні вона попросила свідоцтво про розтин, щоб дізнатися, що саме сталося. ОСОБА_25 пообіцяла, але потім її номер став недоступний. У лікарні вона сиділа з ОСОБА_5 , бо він не міг самостійно встати з ліжка. На перший тиждень госпіталізації йому було легше, а на другий тиждень його стан вже був важкий. Вони з чоловіком купували ліки для його батька. Просили про допомогу подругу ОСОБА_44 . Спочатку ОСОБА_5 давав свою карту, щоб вона купувала ліки, а потім вона вже розраховувалась за власні кошти. Де потім була карта, їй не відомо. У лікарні вона один раз бачила дядька ОСОБА_5 ОСОБА_45 . Дочка ОСОБА_4 ходила до ОСОБА_5 десь 2-3 рази на тиждень, вона працювала у цій же лікарні. ОСОБА_5 взагалі не спілкувався зі своїм батьком ОСОБА_46 , той прийшов у лікарню до сина один раз, після того, як вона сказала сестрі ОСОБА_5 , щоб він прийшов. 24 липня 2022 року, коли вони святкували на ОСОБА_47 котловані день ОСОБА_48 свого сина, на святі біли присутні вони з чоловіком, їхні діти, Біля ОСОБА_49 з дитиною і чоловік привіз свого батька ОСОБА_5 . Після свята ОСОБА_33 відвіз його додому. Конфліктів між чоловіком і його батьком не було. Вона працює контролером в УТОСі з 2019 року. Коли вона сиділа у лікарні зі свекром, то брала відпустку за власний рахунок. Т.в.о. директора Дніпродзержинського УВП УТОС є ОСОБА_50 , це мати її чоловіка ОСОБА_38 . Чоловік не брав відпустку, бо зі свекром сиділа вона і у чоловіка більша заробітна плата. У їхньої дитини катаракта, вартість операції 80000 грн. Вони спілкувались зі своїми батьками з цього приводу і батьки ОСОБА_38 сказали, що дадуть 40000 грн. на операцію, але цього не відбулося. ОСОБА_5 сам пропонував, він не відмовляв. З цього приводу між чоловіком та його батьком не було конфліктів. ОСОБА_5 телефонували і вона, і чоловік. ОСОБА_51 вона телефонувала зі свого телефону. Вона не міняла номер свого телефону. чоловік також не ОСОБА_52 . Свекор один раз лежав на сьомому поверсі лікарні № 7, інших родичів вона у нього не бачила. Перший раз з лікарні свекра забирав ОСОБА_53 . Коли свекра другий раз госпіталізували, він їй подзвонив. 11 листопада 2022 року був день народження дитини і ІНФОРМАЦІЯ_4 її не було в лікарні у свекра. Вона перебувала у відпустці за власний рахунок. є наказ по підприємству. У лікарні другий раз вона бачила один раз його брата і 2-3 рази була сестра. У ОСОБА_4 , коли він прийшов навідати ОСОБА_5 , була перемотана нога. Свекор з 25 листопада 2022 року, після виписки з лікарні, жив у родичів, які його доглядали. Свекрові у них подобалось. Вона та чоловік дзвонили ОСОБА_5 зі своїх телефонів і він не просив їх допомогти пройти медичне обстеження для отримання групи інвалідності. Вона пропонувала йому це зробити ще у лікарні, але свекор відмовлявся. Також вони з чоловіком пропонували свекрові поїхати до них, щоб вони забрали його до себе додому у 4-х кімнатну квартиру. Після виписки свекра з лікарні, вона з чоловіком також пропонували свою допомогу в утриманні і догляді за ОСОБА_5 , але той сказав, що йому нічого не потрібно, у нього є гроші, є ліки. Родичі також не звертались до них з проханням про допомогу, тільки просили привезти паспорт і медичну карту. Вільного доступу до будинку родичів у них з чоловіком не було.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем вона не знайома, відповідача вона знає приблизно десять років, між ними дружні відносини. Батька відповідача вона знала. Між відповідачем і його батьком були нормальні стосунки. ОСОБА_5 приїздив на день народження онука ОСОБА_54 , вони разом гуляли. Це було десь два роки тому. Їй відомо, що ОСОБА_5 хворів. Також їй відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_16 їздили до нього на лівій берег, возили йому їду, купували ліки. Їй це відомо, бо вона давала їм свою машину. ОСОБА_5 казав їм, що все добре і він сам впорається, а ОСОБА_42 та ОСОБА_33 сварилися на нього і скаржились на це їй та її чоловіку. У лікарню ОСОБА_5 відмовлявся їхати, але його все одно поклали. ОСОБА_33 з ОСОБА_55 регулярно користувались її машиною і казали, куди саме вони їдуть. ОСОБА_5 лежав у 7-й лікарні два рази: на початку осені і наприкінці. Перший раз він лежав не довго, а другий раз довше. ОСОБА_33 зранку відвозив ОСОБА_56 до лікарні до батька, а в обід чи після обіду забирав. Коли ОСОБА_5 лежав у лікарні другий раз, то ОСОБА_33 з ОСОБА_55 брали її машину майже кожен день, щоб їздити до лікарні, шукали ліки по місту. Вона також їм допомагала: шукала через додаток «Таблетки ЮА» де дешевші ліки. У той моменту ОСОБА_38 з батьком не було конфліктів. ОСОБА_33 їздив до нього, допомагав його купати, переодягатися. Їй відомо, що після другої виписки ОСОБА_5 ОСОБА_57 зателефонували його родичі і попросили привезти документи, оскільки ОСОБА_30 знаходився у них, хоча ОСОБА_42 та ОСОБА_33 мали намір забрати його до себе. ОСОБА_33 та ОСОБА_58 привезли родичам паспорт ОСОБА_5 , але їх не пустили до будинку і сказали, що ОСОБА_30 спить. А через деякий час їм зателефонували і сказали, що батько помер. Зі слів ОСОБА_59 , їй відомо, що там повинна була бути сестра ОСОБА_32 , вони повинні були бути по черзі. На той час у неї був автомобіль ВАЗ 2105, який зареєстрований на її чоловіка. У неї тоді не було посвідчення водія. ОСОБА_3 живе на пр-ті ОСОБА_60 у сусідньому від неї під`їзді. Автомобіль стоїть на стоянці. Ключі і техпаспорт іноді перебували у ОСОБА_38 , бо він іноді підвозив її у магазин, на ринок, до лікарні. ОСОБА_33 та ОСОБА_42 вільно користувались машиною і не завжди звітували, куди саме їздили. Вони дружать, бачяться кожного дня і телефонують один одному по п`ять разів на день, тому ОСОБА_42 все це їй розповідала. Вона особисто бачила, як ОСОБА_42 два рази виходила з лікарні, де лежав її свекор, а за інші рази їй відомо зі слів ОСОБА_59 . З 25 листопада 2022 року по 17 грудня 2022 року ОСОБА_33 з ОСОБА_55 їздили у ОСОБА_21 до родичів два рази, а потім ОСОБА_33 дзвонив, але родичі не брали слухавку. ОСОБА_42 та ОСОБА_33 готували у себе вдома кімнату для ОСОБА_5 і хотіли забрати його до себе, але він сказав, що не бажає, щоб діти його бачили у такому стані, бо нещодавно у ОСОБА_59 вмер від раку батько і діти все це бачили. Про це їй відомо від ОСОБА_59 з ОСОБА_39 . У них чотирьох кімнатна квартира у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 . Вони розповідали, що після виписки ОСОБА_30 потребував стороннього догляду. Родичі не пускали ОСОБА_38 та ОСОБА_56 , коли ОСОБА_33 хотів побачити батька, їм сказали, щоб приїжджали наступного разу, бо той спить. Вони приїжджали другий раз і другий раз їх також не пустили. Їй відомо, що ОСОБА_33 з ОСОБА_55 спілкувались з батьком по телефону. Їй не відомо, чи звертались до ОСОБА_3 та ОСОБА_16 родичі за допомогою на утримання батька.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що позивача він бачив один раз на похоронах свата ОСОБА_5 , йому відомо, що це дідусь ОСОБА_38 . Відповідач є його зятем, між ними родинні відносини. У ОСОБА_38 та ОСОБА_36 були відносини, як у сина з батьком. Він та ОСОБА_31 працювали у Європі, поверталися на новорічні свята: ОСОБА_31 з Польщі, а він з Чехії. Останні роки вони збирались у нього вдома. Сват любив дітей та онуків. Вони приїжджали, привозили їм подарунки. Вже після початку повномасштабної війни вони почали рідше бачитися. До війни сват жив на лівому березі, а після її початку проживав у ОСОБА_21 у своєї сестри, але коли він бував на лівому березі, то вони бачилися, зустрічалися та спілкувалися з ним. Сват часто балакав про дітей та онуків. Десь за пів року до смерті ОСОБА_36 , ОСОБА_42 приїхала до нього і розповіла, що сват захворів. Свата поклали у лікарню десь за 3-4 місяці до смерті, йому ставала все гірше та гірше, лікування не допомагало і так він і помер. Йому відомо, що ОСОБА_42 приїжджала на Лівий берег за таблетками. ОСОБА_33 все, що було потрібно ОСОБА_34 , привозив йому у лікарню. Він сам у лікарню до ОСОБА_36 не їздив, бо не виходило по роботі. ОСОБА_33 користувався автомобілем ВАЗ 2105, він це один раз бачив. Йому не відомо про те, що це було систематично. ОСОБА_42 телефонувала матері ввечері та розповідала, що вони з ОСОБА_39 їздили у лікарню майже щодня, розповідала про стан ОСОБА_36 . останнім часом, десь за 3-4 тижні до смерті ОСОБА_36 , ОСОБА_42 була у лікарні з ним по пів дня, вони мінялися там з сестрою ОСОБА_36 . Йому не відомо де помер ОСОБА_5 останній час він був у лікарні.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона працює санітаркою у 7-й лікарні, позивач є її дядьком, а відповідач є троюрідним племінником, вони з ним бачились два рази. ОСОБА_5 це її двоюрідний брат. Влітку 2022 року ОСОБА_31 приїхав з відрядження і у нього був жовтий колір обличчя. Потім мама подзвонила їй і сказала, що ОСОБА_36 поклали в терапію у 7-й лікарні в кінці серпня до середини вересня. Потім, як його виписували, ОСОБА_31 подзвонив синові ОСОБА_41 , але той не взяв слухавку, тоді ОСОБА_31 подзвонив ОСОБА_61 і він забрав його з лікарні. На той час ОСОБА_5 самостійно ходив і міг обійтися без сторонньої допомоги. Другий раз у листопаді 2022 року мама їй сказала, що ОСОБА_36 знов поклали у 7-му лікарню. Коли вона до нього прийшла, то він не міг самостійно сісти чи лягти. Вона запитала ОСОБА_36 , чи потрібно йому щось принести, чи залишити гроші, а він відповів, що нічого не потрібно, бо приходить невістка і, на його думку, шарить по тумбочці, бо він помітив, що речі не на своїх місцях. ОСОБА_31 казав, що у нього було дві чи три банківські картки, одну він не міг знайти, а другу він їй давав і вона з нею ходила до аптеки, скуплялася і віддавала її назад. Вона приходила до нього 2-3 рази на 5-10 хвилин. ЇЇ мама ОСОБА_11 варила для Едика бульйон, а вона приносила йому. Вона працює з 08.00 до 16.00 години. ОСОБА_3 у листопаді 2022 року у лікарні вона не бачила, його дружину ОСОБА_56 також. ОСОБА_30 скаржився, що як телефонував синові, то він не відповідав. Також ОСОБА_31 розповідав, що син просив відписати йому квартиру, але він відмовився, на що син відповів, що хай за тобою доглядає хто хоче. З лікарні ОСОБА_36 забирав ОСОБА_27 . У ОСОБА_32 були опухлі ноги і він не міг пересуватися самостійно. ОСОБА_36 відвезли до її батьків у ОСОБА_21 , бо його батько теж був на лікуванні у лікарні. ОСОБА_31 майже до самої смерті перебував у її батьків, там він лежав і не міг самостійно пересуватися. За ним доглядали її батьки. Їй не відомо, чи дзвонив хтось ОСОБА_43 з проханням допомогти. Зі слів ОСОБА_36 у них з сином був якийсь конфлікт і що син за ним дивитись не буде. Рішення, що ОСОБА_31 їде до її батьків, прийняв її батько ОСОБА_4 і ОСОБА_30 також сказав, що їде до них. Їй не відомо про те, щоб ОСОБА_33 приїжджав до її батьків, доки там перебував ОСОБА_31 . Вона працювала кожен день у той час, коли ОСОБА_5 другий раз лежав у лікарні. Речі невістка перекладала, коли ОСОБА_5 лежав у лікарні перший раз, на другий раз до нього ніхто не приходив. Зі слів ОСОБА_36 , його батько ОСОБА_62 приходив до нього у лікарню один раз, але він не захотів з ним балакати. Вони погано спілкувались. ОСОБА_31 постійно їздив до її батьків. також приходила ОСОБА_25 сестра ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що позивач є батьком його друга ОСОБА_5 , а відповідач це його син. ОСОБА_31 повернувся до країни з заробітків наприкінці 2021 року і через повномасштабну війну не зміг виїхати. Едуард працював у Польщі далекобійником, вони дружили з 1991 року та бачилися десь один раз на тиждень. Наприкінці літа 2022 року, у серпні-вересні, ОСОБА_31 захворів і попросив відвезти його до лікарні, він там був десь 2-3 тижні. Він відвідував ОСОБА_36 у лікарні десь один раз на тиждень, а після лікарні відвіз його до його дядька у ОСОБА_21 , бо ОСОБА_31 так попросив. Після цього, десь через 1-2 тижні ОСОБА_30 поїхав на Лівий берег на маршрутці, йому було вже легше. Пізніше вони з друзями поїхали до ОСОБА_36 на Лівий берег за адресою: АДРЕСА_2 погано себе почував, тому наступного дня він відвіз його у поліклініку, а там сказали, що потрібна негайна госпіталізація. Він привіз ОСОБА_36 до 7-ї лікарні, той ледь йшов і на той момент він вже потребував сторонньої допомоги. Він навідував ОСОБА_36 у лікарні один раз на тиждень-на п`ять днів. Це відбувалося у листопаді 2022 року. У лікарні він один раз бачив дружину ОСОБА_38 ОСОБА_56 , крім неї бачив сестру ОСОБА_25 і один раз він привозив до ОСОБА_32 його дядька та тітку. Він приїздив у лікарню приблизно пообіді. Потім, коли ОСОБА_36 виписали, він разом з його дядьком забрав його і вони відвезли його додому до його дядька ОСОБА_4 . Таке рішення прийняв ОСОБА_30 , бо він потребував догляду. Він був на постійному телефонному зв`язку з ОСОБА_63 і той казав, що його буде потрібно відвезти на ЛКК. Він відвіз ОСОБА_36 разом з його сестрою ОСОБА_25 та її чоловіком на ЛКК і звідти ОСОБА_32 вже повезли додому до його сестри ОСОБА_25 , це була його воля. На той час ОСОБА_30 ходити вже не міг, тому вони його підіймали на покривалі. Через кілька днів після ЛКК ОСОБА_31 помер. З сином у ОСОБА_36 відносини були не дуже, а з дядьком ОСОБА_4 кращі. Йому не відомо, чи телефонував ОСОБА_31 у момент виписки з лікарні до свого сина. Він приїздив до ОСОБА_36 у ОСОБА_21 , той був у поганому стані та потребував постійного догляду, за ним доглядали дядько з тіткою. ОСОБА_64 він бачив у лікарні. ОСОБА_30 казав йому, що є спадкоємці, але він не має наміру помирати. ОСОБА_38 він бачив на похованні, а до цього бачив десь за півроку. У ОСОБА_32 з його батьком ОСОБА_65 також були не дуже гарні відносини. Найкращі відносини у нього були з дядьком і сестрою ОСОБА_25 . Коли ОСОБА_31 був другий раз у лікарні, то бачив там ОСОБА_56 один раз, а ОСОБА_38 взагалі не бачив. Йому не відомо, чи допомагав ОСОБА_66 . Також йому не відомо, чи просив ОСОБА_30 про допомогу ОСОБА_38 , а той відмовив. Йому не відомі факти того, що дядько, чи сестри ОСОБА_36 просили про допомогу ОСОБА_38 , а той відмовився. Вони йому про це не казали, але між собою балакали, що він не допомагає. На його думку, ОСОБА_30 у приймальному передпокої зазначив саме його номер телефону, як близької людини. Коли він віз ОСОБА_32 до лікарні то він зателефонував дядькові, а ОСОБА_41 не телефонував і його не просив дзвонити. У нього є телефон ОСОБА_38 . Відносини між ОСОБА_67 та його сином були холодні, не напружені, але й не дуже добрі, на його думку, мабуть з того часу, як ОСОБА_31 пішов з сім`ї і від матері ОСОБА_38 . Після розлучення з матір`ю ОСОБА_38 , ОСОБА_31 поїхав на заробітки, бо сім`ї розпалася. Після Росії він поїхав до Європи. ОСОБА_30 зустрічався з онуками десь один раз на місяць-півтора. ОСОБА_31 зрідка ходив у гості до сина. А дітей ОСОБА_42 привозила додому до ОСОБА_36 на лівий берег. Конкретних конфліктів між ОСОБА_67 та ОСОБА_39 не було. Коли ОСОБА_31 другий раз лежав у лікарні, то він навідував його десь по 40-60 хвилин.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її батьком, між ними дружні, сімейні відносини. Відповідач є її племінником, між ними немає ніяких відносин. Померлий ОСОБА_30 був її братом. ОСОБА_68 захворів десь наприкінці серпня 2022 року цирозом печінки. Він потрапив у лікарню № 7, лежав там три тижні, а після цього його виписали. В той час у нього був більш менш нормальний стан. Десь на початку листопада 2022 року з цим же діагнозом ОСОБА_69 знову потрапив у терапію 7-ї лікарні. 07 листопада він ліг до лікарні. Йому там ставало легше. Вона навідувала його, купувала ліки, продукти. Також у лікарню до ОСОБА_36 приходили дядько з тіткою ОСОБА_37 , приходив їхній двоюрідний брат - ОСОБА_9 . У 7-й лікарні працює їхня двоюрідна сестра ОСОБА_70 , яка також надавала ОСОБА_34 допомогу. Був його батько. Вона його там бачила декілька разів, бо він теж там лежав. Також до ОСОБА_36 приїздив його друг ОСОБА_10 . Вона бувала у ОСОБА_36 в лікарні 2-3 рази на тиждень. Декілька разів вона бачила у лікарні дружину відповідача, а саме два рази. Один раз дружина відповідача була у лікарні разом з нею десь 40 хвилин у другій половині дня. А другий раз вона її бачила біля лікарні. Вони з дружиною відповідача спілкувалися щодо того, хто буде піклуватися про ОСОБА_32 . Вона її питала, чи заберуть вони ОСОБА_36 до себе. Спочатку ОСОБА_42 казала, що не знає, а потім, десь за 2-3 дні до виписки, сказала, що ОСОБА_33 відмовився. У неї є телефон ОСОБА_38 і вона йому дзвонила декілька разів, але він не брав слухавку. Після цього вона постійно спілкувалась з його дружиною. В лікарні вона не бачила ОСОБА_38 жодного разу. 25 листопада 2022 року ОСОБА_36 з лікарні забрали його друг ОСОБА_10 та дядько. Вони їй казали, що будуть його забирати, оскільки ОСОБА_31 потребував сторонньої допомоги. ОСОБА_36 забрали до дядька з тіткою, бо на момент виписки вона не додзвонилася до ОСОБА_38 . Їй не відомо, чи повідомляв хтось ОСОБА_38 про виписку ОСОБА_32 . Після виписки ОСОБА_31 був у дядька з тіткою з 25 листопада 2022 року по 14 грудня 2022 року. ОСОБА_71 з тіткою скаржились, що не мають змоги доглядати за ОСОБА_67 , бо їм важко, і оскільки вони не змогли зв`язатися з ОСОБА_39 , то вона з чоловіком вирішили забрати ОСОБА_32 до себе додому. ОСОБА_31 не пересувався самостійно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_30 помер. Після смерті ОСОБА_72 вона дзвонила ОСОБА_41 , але він не брав слухавку, тоді вона зателефонувала його дружині. Похованням займала вона та її чоловік. ОСОБА_31 постійно скаржився що ОСОБА_33 уникав спілкування з ним, а ОСОБА_33 хотів, щоб ОСОБА_31 переписав на нього свою квартиру, але брат відмовлявся. ОСОБА_71 , тітка та ОСОБА_31 казали, що ОСОБА_33 привозив до них додому паспорт та карту ОСОБА_36 . ОСОБА_33 приїздив до них два рази. Коли вони з чоловіком забирали ОСОБА_36 до себе, то не телефонували ОСОБА_41 . Вони з ОСОБА_67 були у нотаріуса і там зробили на неї довіреність, бо вона оформлювала для Едика інвалідність та пенсію.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його тестем, між ними нормальні сімейні відносини, а відповідача він не знає, бачив його один раз на похованні ОСОБА_32 . Він був знайомий з ОСОБА_63 на протязі приблизно 10 років. У ОСОБА_32 є син, якого він бачив один раз. Його дружина рідна сестра ОСОБА_36 . Від дружини він дізнався, що у серпні 2022 року ОСОБА_31 ліг на лікування. Дружина їздила до ОСОБА_32 у лікарню. Потім, коли ОСОБА_36 забрали з лікарні, то його друг ОСОБА_73 відвіз його до дядька з тіткою у ОСОБА_21 . Він у них там був. Другий раз ОСОБА_36 поклали у лікарню у листопаді 2022 року, у нього був цироз печінки. ОСОБА_25 та інші родичі їздили до ОСОБА_36 . Він у лікарні не був жодного разу. Коли ОСОБА_36 виписували, то йому був потрібний постійний догляд, тому його знову відвезли до родичів у ОСОБА_21 . ОСОБА_31 там побув десь до 13 грудня 2022 року, а потім ОСОБА_25 приїхала і сказала, що дядько з тіткою не можуть ОСОБА_36 тягнути. 14 грудня 2022 року вони з дружиною зустріли ОСОБА_74 з ОСОБА_67 біля 1-ї поліклініки і він спитав у ОСОБА_32 , де його син, на що той відповів, що йому все одно на нього. В цей день ОСОБА_75 привіз ОСОБА_36 до них з дружиною додому і вони з ОСОБА_76 разом підняли його на п`ятий поверх. ОСОБА_31 не ходив самостійно. Він питав у ОСОБА_36 , що ОСОБА_33 , а ОСОБА_31 відповідав, що ОСОБА_33 не бере трубку. ОСОБА_30 запропонував оформити на ОСОБА_25 довіреність, щоб вона оформлювала документи. До цього ОСОБА_31 розповідав, що у нього погані стосунки з сином. ОСОБА_30 ображався на ОСОБА_38 , бо той зі своєю матір`ю «віджали» у нього квартиру його бабусі. Цей конфлікт був давній, десь з 2010-2011 років. Також ОСОБА_31 казав, що він себе почуває, як дійна корова, бо ОСОБА_33 з невісткою видурювали у нього гроші. ОСОБА_42 казала ОСОБА_34 , що у дитини проблеми з зором і їм потрібні 50000 грн. на операцію. ОСОБА_31 дізнався, що ці операції не роблять до 18-ти років і вони коштують 10-12000 грн. Через це ОСОБА_31 сказав, що у нього взагалі пропало бажання спілкуватися з сином і невісткою. Це йому розповідав сам ОСОБА_31 . Також він розповідав, що коли лежав у лікарні, то ОСОБА_33 приходив до нього і просив написати на нього заповіт, а коли ОСОБА_31 відмовився, то ОСОБА_33 пішов і більше не приходив. У них здавна були холодні відносини. Коли ОСОБА_31 був у них вдома, то ОСОБА_33 не приїздив. Похованням займався він.

Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідач сином ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, та свідоцтвом про народження (а.с. 21 оберт, 150) та визнано сторонами в судовому засіданні.

За життя ОСОБА_5 , між ним та відповідачем склалися прохолодні відносини після розірвання шлюбу між матір`ю відповідача з ОСОБА_5 , оскільки син винуватив саме батька у розлученні, вони спілкувались вкрай рідко та періодично, що підтверджується свідченнями, наданими ОСОБА_20 та ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Однак ОСОБА_5 , при укладенні декларації з сімейним лікарем, в графі «довірена особа пацієнта» зазначив анкетні дані відповідача та його контактний телефон, що підтверджується копією декларації (а. с. 108).

Крім того судом встановлено, що позивач та ОСОБА_5 на протязі тривалого часу не підтримували родинних відносин і взагалі не спілкувалися. Натомість, ОСОБА_5 сприймав свого дядька ОСОБА_4 та його дружину, як найрідніших людей, постійно спілкувався з ними, гостював та навіть періодично проживав у них як до, так і під час хвороби. Ці обставини підтверджуються свідченнями, наданими свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Похованням ОСОБА_5 займалася ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про поховання та копією чеку (а.с. 20 оберт, 21).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 49,0 кв.м, житловою площею 28,6 кв.м, в якій станом на 17 грудня 2022 року ніхто не був зареєстрований, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 10792140 від 13 грудня 2011 року, витягом про державну реєстрацію прав № 32728435 від 28 грудня 2011 року, договором купівлі-продажу квартири від 13 грудня 2011 року, копією технічного паспорта, довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» № 001208506 від 20 грудня 2022 року (а.с. 16 оберт, 20, 136).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , які звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, є позивач батько ОСОБА_5 та відповідач - син ОСОБА_5 , була заведена спадкова справа № 88/2022, номер реєстрації в спадковому реєстрі 70075750, що підтверджується копією спадково справи (а.с. 125-151).

Померлий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 29 серпня 2022 року по 20 вересня 2022 року та з 07 листопада 2022 року по 25 листопада 2022 року з діагнозом: «Цироз печінки, асоційований з ВГ «С», декомпенсація з помірною активністю, холестатичний синдром, печінково-клітинна недостатність, анемія 1 ст., печінкова енцефалопатія, постійно знаходився під наглядом лікарів і у зв`язку з хворобою 09 грудня 2022 року був направлений на МСЕК, що підтверджується виписками з медичної картки амбулаторного хворого та медичних карток стаціонарного хворого, копією направлення на МСЕК (а.с. 108-124).

Дружина відповідача навідувала ОСОБА_5 у лікарні, що підтверджується свідченнями ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , наданими у судовому засіданні.

Відповідач у період з 25 січня 2022 року по 22 листопада 2022 року купував для ОСОБА_5 . ліки, що підтверджується копіями фіскальних чеків та квитанцій (а.с. 161-164).

Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_5 та його сином відповідачем у справі, не дивлячись на прохолодні відносини, існували нормальні стосунки, вони разом збиралися на сімейні свята, спілкувались по телефону, відповідач з дружиною навідували спадкодавця у лікарні та купували йому ліки.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 після лікарні 25 листопада 2022 року поїхав додому до свого дядька ОСОБА_4 за своїм власним бажанням, що підтвердили свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_20

15 грудня 2022 року ОСОБА_5 оформив нотаріальну довіреність на ім`я ОСОБА_9 для його представництва у державних, банківських (фінансових) установах, підприємствах та організаціях, що підтверджується копією довіреності та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 48988017 від 15 грудня 2022 року (а.с. 14, 15 оберт).

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні достатні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного Кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Згідно постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів, у їх сукупності, спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів, щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання та не доведено потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів, що ОСОБА_5 звертався до відповідача з проханням про допомогу, догляд та утримання, від чого останній ухилився. Натомість у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відмовлявся звертатися за допомогою до відповідача та власним бажанням жив у ОСОБА_4 .

Враховуючи встановлене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1224, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ), третя особа: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович (Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр-т Свободи, 53) про усунення від права на спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08 травня 2024 року.

Суддя К.Л. Шендрик