Справа № 536/68/24
провадження 2/527/311/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за розпискою та пені.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивачем особисто було передано в борг ОСОБА_2 грошові кошти на суму 81000, 00 грн для власних потреб. На підтвердження отриманих коштів 05.04.2023 відповідачем було надано особисту письмову розписку із зазначенням умов їх повернення. Відповідно до змісту розписки відповідач зобов`язується повернути борг до 05 травня 2023 року. Відповідач, незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів уникає від виконання зобов`язання.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) суму в розмірі 81000,00 грн (вісімдесят одна тисяча гривен 00 копійок) у рахунок погашення боргу за розпискою та стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) пеню в розмірі 27540.00 грн (двадцять сім тисяч п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

Позивач в судове засідання не з`явився, в клопотанні адресованому суду просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві адресованій суду просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до розписки від 05 квітня 2023 року, ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 81000 грн для власних потреб і зобов`язується повернути в повному обсязі до 05 травня 2023 року у разі недотримання цього зобов`язання виплатити пеню в розмірі одного відсотка від запозиченої суми за кожен тиждень прострочення виплати.

Згідно ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно із нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає отримання коштів, скріплює її своїм підписом, це свідчить про реальний характер договору позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після його укладення всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Разом з тим, положеннями п. 18 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022 року передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 через агресію Російської Федерації проти України введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою 07.02.2024 року, а враховуючи вище викладене, нарахування позивачем пені (штрафів) за період після 24.02.2022 року не відповідає вимогам норм вищевикладеного нормативно-правового акту, а отже, і не можуть в цій частині бути задоволені судом.

За таких обставин, з відповідача на користь позичальника слід стягнути заборгованість за розпискою, оскільки з 24 лютого 2022 року відповідно до вимог пункту 18 Закону України №2120-IX від 15.03.2022 року позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені).

У межах заявлених позовних вимог розмір пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором становить 27540,00 грн. На підставі викладеного, пеня у розмірі 27540,00 грн стягненню не підлягає.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах суми заборгованості за розпискою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути 605 грн 60 коп на відшкодування понесених судових витрат, 50 відсотків судового збору компенсувати за рахунок держави.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) суму в розмірі 81000,00 грн (вісімдесят одна тисяча гривен 00 копійок) у рахунок погашення боргу за розпискою.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

В решті вимог позовної заяви - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2024 року.

Суддя Ю. М. Свістєльнік