Провадження № 22-ц/802/463/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника відповідачів адвоката Стецюка О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитором спадкодавця, за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвоката Стецюка Олега Васильовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 21 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № VOZ0AN02000815, за умовами якого позичальник ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 53 020 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,76 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 вересня 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер. Станом на день смерті позичальника ОСОБА_6 заборгованість останнього за договором кредиту перед АТ КБ «ПриватБанк» складала 206 882,45 грн, а саме 30 216,62 грн заборгованість за кредитом; 64 509,45 грн заборгованість за відсотками; 2 916, 10 грн комісія; 109 240,28 грн пеня.

Позивач також зазначав, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті позичальника ОСОБА_6 , є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, в тому числі кредитні зобов`язання померлого ОСОБА_6 . Спадкування обов`язків відбулось відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені законом строки.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2023 року до участі у справі як співвідповідача залучено дружину спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_4 .

Покликаючись на зазначені обставини та уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 206 882,45 грн та судові витрати у розмірі 3 103, 24 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року у цій справі позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Ухвалено стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 206 882,45 грн.

Стягнуто з відповідачів в користь позивача судовий збір у розмірі 3 103,24 грн, а саме по 1 034,41 грн з кожного.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідачів адвокат Стецюк О. В. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник адвокат Стецюк О. В. апеляційну скаргу підтримали, просили скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в позові банку, представник позивача адвокат Мельник В. М. апеляційну скаргу заперечила, просила суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 21 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та позичальником ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № VOZ0AN02000815, за умовами якого останній отримав кредит для купівлі автомобіля у розмірі 53 020 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 20 вересня 2013 року (т. 1, а. с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 127).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_6 за кредитним договором від 21 вересня 2006 року складала 206 882,45 грн (т. 1, а. с. 9-15).

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_6 , а відповідач ОСОБА_4 є дружиною померлого ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 23-27, 126).

21 квітня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» направив до Луцької районної державної нотаріальної контори претензію кредитора (т. 1, а. с. 31).

Луцька районна державна нотаріальна контора Волинської області 12 липня 2022 року повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про те, що претензія кредитора з вимогами до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , останнє місце проживання якого було: АДРЕСА_1 , була зареєстрована 23 листопада 2020 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1068, спадкова справа № 213/2020, а також повідомила, що станом на 12 липня 2022 року спадкоємці померлого не подавали в нотаріальну контору заяви щодо оформлення спадщини (т. 1, а. с. 34).

04 серпня 2022 року Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» направило спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 листи претензії (т. 1, а. с. 35, 36).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов?язання з повернення боргу включаються до складу спадщини, строки пред?явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентується статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другої і третьої цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України).

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов?язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов?язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов?язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором і боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов?язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішується за положеннями статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред?явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частиною 2 та 3 статті 1282 ЦК У країни, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини 4 статті 1291 ЦК України кредитор позбавляється таких вимог; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням предмета спору у справі, яка переглядається апеляційним судом, до обов?язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов?язку спадкоємця позичальника у разі заперечення проти заявлених вимог належить обов?язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов?язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-935св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).

При цьому судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_6 на час відкриття спадщини на праві власності належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 (який був набутий у власність дружиною спадкодавця ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 24 листопада 2011 року за час шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_6 ) (т. 1, а. с. 107-110) та 1/2 частка автомобіля марки Nexia ND18 (який був придбаний спадкодавцем ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2006 року за час шлюбу із ОСОБА_7 ) (т. 1, а. с. 19-20).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом першої черги і вони вважаються таким, що прийняли спадщину, оскільки на час відкриття проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , що підтверджується інформацією про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі на АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 23-27, а. с. 126, т. 2, а. с. 198).

Крім того згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором заборгованість спадкодавця ОСОБА_6 за цим договором складає 206 882,45 грн.

Таким чином, позивач як кредитор надав суду докази щодо розміру заборгованості боржника ОСОБА_6 на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника.

Натомість відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є спадкоємцями боржника і заперечують вимоги кредитора боржника ОСОБА_6 , не довели суду обсяг спадкового майна та його вартість, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов?язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Сторона відповідачів також не надала суду доказів щодо того, що спадкоємці боржника ОСОБА_6 не прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» і стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованість боржника ОСОБА_6 за кредитним договором в межах вартості спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність судового рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 адвоката Стецюка Олега Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді