Справа 201/8306/24
Провадження 2/206/1678/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіна В.В.

за участі секретаря Тимченко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

за участі в режимі відеоконференції

представника відповідачки: Вартанової Г.М.,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 року справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

04.09.2024 року цивільна справа надійшла до Самарського районного суду м.Дніпропетровська та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Малихіної В.В.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2024року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін та витребувано докази з АТ «КБ«ПРИВАТБАНК».

В обґрунтування позовних вимог вказується на те, що 09.04.2023 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №982576 про надання споживчого кредиту. Відповідачу надано кредит у розмірі 15 000,00 гривень, строком користування до 03.04.2024 року. Кредитний договір був підписаний відповідачем 09.04.2023 о 11:53:24 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М685. Згідно до п. 1.5. Кредитного договору, Позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних). Відповідно п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . Таким чином Сума кредиту перерахована на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 Відповідача, що підтверджується довідкою про переказ коштів на платіжну карту платіжною організацією. Згідно п. 4.4. Кредитного договору, Позичальник зобов?язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інш платежі передбачені договором. 26.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №982576 про надання споживчого кредиту від 09.04.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 26.01.2024 року між ТОВ«СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №982576 про надання споживчого кредиту від 09.04.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Станом на дату укладення Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до Реєстру боржників від 26.01.2024 року прострочення Відповідача складає 275 днів.

Вказує, що ТОВ«СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 26.01.2024, утворилась заборгованість у розмірі 90 523,40 грн, що складається з заборгованості по кредиту в розмірі 14 208,90 грн, по процентам в розмірі 76 314,50 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», що стало підставою для звернення до суду.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 982576 від 09.04.2023 року у розмірі 90 523,40 грн. станом на 26.01.2024 року, яка складається з: 14 208,90 гривень - заборгованість за кредитом, 76 314,50 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5. Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом (726,35% річних), а також судові витрати у розмірі 2422,40 та 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Представник позивача ТОВ «ФК«Укрглобал-Фінанс» в судове засідання не з`явився, однак через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника.

Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України.

01.10.2024 року до канцелярії суду від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка не визнає позовні вимоги, просить відмовити та стягнути судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правової допомоги в розмірі 15 000,00 грн. Обґрунтувавши тим, що відповідачка дійсно має пластикову платіжну картку №НОМЕР_1 та телефонний номер мобільного зв`язку НОМЕР_2 дійсно використовувався відповідачкою для отримання електронних комунікаційних послуг та зазначався при отриманні послуг розрахунково-касового обслуговування АТ «КБ«ПРИВАТБАНК». Також позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, що обгрунтовують його вимоги і є предметом доказування у цій справі, а саме факт укладання договору з небанківською фінансовою установою про надання коштів у позику у вигляді електронного документа, не доведення позивачем факту належного акцепту (прийняття пропозиції) відповідачем, щодо відсутності належних доказів, що підтверджують факт переказу коштів з банківського рахунка та надходження 09.04.2023 на банківський рахунок відповідача грошових коштів в сумі 15 000,00 гривень.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши думку представника відповідача суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК«Укрглобал-Фінанс» слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.04.2023 року об 11:53 год. між ТОВ«СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір №982576 про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний", шляхом підписання останньою електронним цифровим підписом. Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Умовами договору передбачено, що ТОВ«СЛОН КРЕДИТ», а саме п.п.1.3., 1.4. позивач надає відповідачу кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн, строком на 360 дні з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 8 дні(в).

Згідно до п. 1.5. Кредитного договору, Позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних).

Відповідно п.п. 2.1., 2.2. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору дата надання кредиту: 09.04.2023 року або 10.04.2023 року.

Згідно п. 4.4. Кредитного договору, Позичальник зобов?язаний у встановлений строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Кредитний договір був підписаний Відповідачем 09.04.2023 о 11:53:24 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором М685.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи: паспортом споживчого кредиту, який містить електронний підпис відповідача (а.с.14-15), довідкою ТОВ «Пейтек Україна» про переказ коштів на платіжну картку відповідача (а.с. 16).

Підписавши вказану Заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що йому надано та він отримав інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (вона ознайомилась з нею за посиланням https://sgroshi.com.uia/laq/), паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», графік платежів з переліком складових загальної вартості кредиту відповідно до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, примірник цього договору.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав повністю, що підтверджується інформацією АТ «КБ ПРИВАТБАНК» від 15 жовтня 2024 року № 20.1.0.0.0/7-241010/54510, а саме випискою по рахунку № НОМЕР_3 за період 09.04.2023 року по 14.04.2023 року, згідно із якою на емітовану вказаним банком карту відповідачу 09.04.2023 року було зараховано 15 000,00 грн.

26.01.2024 року між ТОВ«СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №982576 від 09.04.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а.с.24-28).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 90 523,40 грн., з яких: 14 208,90 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 76 314,50 грн. сума заборгованості за процентами за користування кредитними коштами; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.32).

Відповідач своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором №982576 станом на 26.01.2024 року становить 90 523,40 грн., з яких 14 208,90 грн. - заборгованість за кредитом, 76 314,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом ( 726,35% річних) за період з 09.04.2023 року по 26.01.2024 року).

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вказаний вище договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення договору на таких умовах.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одно стороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У справі встановлено, 09.04.2023 року між ТОВ«СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір №982576 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті в мережі інтернет https://sloncredit.ua та підписаний електронним підписом зодноразовим ідентифікатором М685 від подповідно до Законом України «Про електронну комерцію».

Невід`ємною частиною цього Договору є умови обслуговування рахунків фізичної особи, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №982576 від 09.04.2023 року.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 гривень, суд повідомляє наступне.

Згідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Пунктами 1,2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи позивачу Товариству зобмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» надавалась правнича допомога адвокатом Руденком К.В.

На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано Договір №03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 укладений між ТОВ «ФК«Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності, копію витягу з реєстру №1 до Акту приймання- передачі наданих послуг № 34 до договору Договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 (а.с.40).

Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи. Суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь «Факторингова компанія«Укрглобал-Фінанс» витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

На підставі ст.ст. 4, 6, 73, 205, 207, 512, 514, 515, 526, 530, 610-612, 626-629, 638, 639, 656, 718, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 181 ГК України, ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1, 8 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 79-81, 89, 137, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», код ЄДРПОУ 41915308, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бул. В.Гавела, буд. 4 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 982576 від 09.04.2023 станом на 26.01.2024 в розмірі 90 523 грн. 40 коп., з яких: 14 208,90 грн. заборгованість за кредитом; 76 314,50 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 09.04.2023 по 26.01.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», , місцезнаходження: 03124, м. Київ, бул. В.Гавела, буд. 4, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Малихіна