Справа№592/1612/24
Провадження №2/592/879/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

30.01.2024 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є його батьком. На сьогодні позивач єповнолітньою особою і продовжує навчання в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Сумський фаховий коледж мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» на 4 курсі денного відділення з бюджетною формою навчання. До мого повнолітня, батько сплачував аліменти на його утримання згідно виконавчого листа № 2-746/2006 від 22.02.2006 і на момент досягнення повноліття.Позивач проживає разом зі своєю матір`ю і знаходиться на її забезпеченні, з власного доходу має лишестипендію в розмірі 890 грн. Позивач є інвалідом з дитинства. У зв`язку з тим, що навчається на денному відділенні, а також у зв`язку з інвалідністю в нього немає змоги офіційно працевлаштуватися, щоб забезпечувати себе необхідним для проживання самостійно (проїзд до місця навчання, харчування, засоби гігієни, одяг, взуття, канцелярські товари, підручники, професійні курси і т.д.), мама допомагає, але її доходів постійно не вистачає. Позивач вважає, що батько також має обов`язок з його утримання на час навчання. З батьком майже не спілкуються, добровільно сплачувати аліменти він відмовляється.На думку позивача, батько має змогу на сьогодні надавати йому допомогу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначив, що дійсно з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_1 , до досягнення ним повноліття стягувалися аліменти в розмірі 1 / 4 частки його доходу, які було сплачено у повному обсязі. Так, ним у повному обсязі погашена заборгованість зі сплати аліментів та станом на 08.12.2023 вже була відсутня. Наразі син досяг повноліття та продовжує навчання. Позивачем не враховано те, що відповідач має іншу, нову сім`ю, дружину та другу дитину, які перебувають на його утриманні та потребують матеріальної допомоги. Так, з 01.03.2008 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_1 у нього народилася дочка ОСОБА_5 . Дочка ОСОБА_6 перебуває на його та її матері утриманні. Факт перебування дитини на його утриманні презюмується в силу закону, оскільки на обох батьків покладено обов`язок утримання дитини. У зв`язку з викладеним також слід зауважити, що сімейний стан відповідача вимагає також утримання другої дитини - дочки Поліни, яка ще не досягла повноліття, внаслідок чого першочергово потребує матеріального забезпечення та утримання батьком, так як з огляду на свій вік взагалі позбавлена можливості самостійно забезпечувати себе та її єдиним джерелом існування є його доходи, заробіток її батька. А тому з огляду на наявність й нього другої дитини слід зазначити про те, що його сімейний стан вимагає утримання не однієї, а двох дітей, у зв`язку з чим в силу його матеріального положення стягнення аліментів в заявленому розмірі буде надмірним та не враховуватиме інтереси другої малолітньої дитини - дочки Поліни. Крім цього, просив суд врахувати, що також має батьків - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , які є особами похилого, пенсійного віку, та мають ряд хронічних, фактичного невиліковних захворювань. Батько відповідача є особою з інвалідністю та пересувається на інвалідному візку. Батько є особою з першою групою інвалідності, згідно якої він є непрацездатним та потребую стороннього догляду. У зв`язку з цим батьки з огляду на їх мінімальні розміри пенсій, які ледь забезпечують встановлений в країні мінімальний прожитковий мінімум, беззаперечно та однозначно потребують матеріальної допомоги відповідача і забезпечення, так як фактично у них взагалі не вистачає коштів не те, що на свої базові потреби, а й на лікування, яке в їх віці та через наявні в них захворювання є невідкладним та вкрай необхідним. Разом з тим, відповідач також є особою, яка має незадовільний стан здоров`я, що є наслідком перенесеної тяжкої черепно-мозгової травми у 1991 році з помірним синдромом вегетативної дисфункції. Крім цього, йому встановлено діагноз - остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільність С2-СЗ, стан нестабільної ремісії. А тому хибними та безпідставними є доводи позивача, що відповідач є працездатним, може і здатний матеріально забезпечувати його. Отже, з огляду на наявні діагнози та захворювання, і фактичний незадовільний стан здоров`я відповідач потребує постійного лікування. Вказані обставини безумовно впливають на майновий стан відповідача, оскільки фактично вимагають витрачання коштів на лікування, яке з огляду на види перенесених захворювань та фактичний стан здоров`я є вкрай необхідним мені та не підлягає відтермінуванню. При цьому, існування та дія на території України воєнного стану, постійних збройних та ракетних загроз ворога, що призвело до значного ускладнення життя та відповідно погіршення його майнового стану, майнового забезпечення, значного подорожчання цін, внаслідок чого взагалі не вистачає коштів для проживання та існування його і його сім`ї (дружини, дочки і батьків), з урахуванням звичайних базових потреб. А тому, зважаючи на викладене, вважає, що позов не підлягає задоволенню або ж у разі інших висновків суду обґрунтованим та справедливим буде стягнення з нього аліментів у розмірі не більше 1 / 8 частки зі всіх видів доходу, заробітку. За таких обставин, з огляду на викладені вище факти та не повідомлені позивачем обставини, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду від 05.02.2024 призначено судовий розгляд у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін 07.03.2024. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

В подальшому судовий розгляд відкладено на 26.03.2024 у зв`язку з клопотання відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши справу, суд дійшов наступного.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач є інвалідом з дитинства, йому встановлено ІІ групу інвалідності.

З 01.09.2020 позивач навчається на четвертому курсі Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський фаховий коледж мистецтв і культури ім. Д.С. Бортнянського» денного відділення з бюджетною формою навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2024. Він отримує стипендію у розмірі 890 грн та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

Позивач проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач працездатний, працює в ТОВ «ХАДО-ХОЛДІНГ», сукупний дохід за період з лютого 2023 року по лютий 2024 року склав 274 400 грн.

З 01.03.2008 відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , має з нею неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також відповідач має батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є особами похилого, пенсійного віку, та мають ряд хронічних, фактичного невиліковних захворювань. Батько є особою з першою групою інвалідності, згідно якої він є непрацездатним та потребую стороннього догляду.

Відповідач має незадовільний стан здоров`я, що є наслідком перенесеної тяжкої черепно-мозгової травми з помірним синдромом вегетативної дисфункції. Крім цього, йому встановлено діагноз - остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільність С2-СЗ, стан нестабільної ремісії. У зв`язку з чим потребує лікування.

Зміст спірних правовідносин.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними і врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дитини припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На порушення положень ст.ст. 13, 81, 175 ЦПК України позивач не навів розрахунок ціни заявленого позову, його обґрунтування, не надав доказів у обґрунтування, необхідності утримання у заявленому розмірі від грошового забезпечення відповідача.

Поряд з цим позивач також не надав доказів, щодо матеріального становища матері, ступеню її участі в його утриманні.

Відповідач на порушення ст.ст. 13, 51, 178 ЦПК України не навів розрахунку та доказів витрат на утримання батьків та неповнолітньої дитини, докази на підтвердження таких обставин тощо.

Враховуючи встановлені факти та вказані положення закону, наведені висновки, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів, а саме 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходу), вочевидь є значним для відповідача та істотно негативно впливає на його можливості по утриманню сім`ї та неповнолітньої дитини. Більш прийнятний розмір допомоги відповідача сину становить 1 / 6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Враховуючи, що позивач є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, суд вважає, що вказаний розмір аліментів буде достатнім для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та є більш прийнятним для сторін та утриманців відповідача.

Ураховуючи наведене слід задовольнити позов частково та з дня подачі позову стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина щомісячно у розмірі 1 / 6 частини з усіх видів заробітку (доходу до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024.

Розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 76-81, 89, 141, 229, 258-259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 )аліменти у розмірі 1 / 6 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закінчення навчання тобто до 30.06.2024, починаючи стягнення з 30.01.2024.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у іншій частині.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.03.2024.

Суддя В.Г. Костенко