Справа №450/2261/24 Головуючий у 1 інстанції:Мусієвський В. Є.
Провадження №22-ц/811/1996/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретар: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 23 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Пустомитівського районного суду м. Львова від 23 травня 2024 року заяву представниці позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі просить:

- скасувати ухвалу Пусмитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2024 року у справі №450/2261/24 в частині накладення заборони ОСОБА_4 : «у будь який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речович прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120»;

- скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2024 року у справі №450/2261/24 в частині накладення заборони ОСОБА_5 : « звертатися до державних реєстраторів, будь яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120»;

- в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення заборони, продублювати в пунктах 2,3 прохальної частини апеляційної скарги відмовити;

- ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2024 року у справі №450/2261/24 в частині накладення заборони ОСОБА_5 «у будь - який спосіб розпоряджатися, обтяжувати, укладати будь які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 » - залишити без змін.

Вважає, що дане судове рішення є незаконним, прийнятими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, а тому вказана ухвала підлягає скасуванню в частині, що стосується ОСОБА_4 .

Зазначає, що стороною позивача не долучено жодного доказу, як то технічного паспорту, проекту чи іншого на підтвердження того, що така квартира з таким номером, такої площі будується за вищезазначеною адресою. Без таких документів неможливо ідентифікувати об`єкт, стосовно якого було укладений попередній договір, як і встановити його існування. Позивачем у справі належним чином не обґрунтовано та доказово не доведено обставини, що свідчили б про можливі ускладнення у виконанні судового рішення по справі, у разі задоволення позову. Також, стороною позивача не було надано суду жодних доказів, які б підтверджували вчинення, або підготовку до вчинення ОСОБА_4 конкретних дій, спрямованих на розпорядження, обтяжування, укладення будь яких правочинів з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , чи будь яких інших дій, що можуть призвести до неможливості виконання рішення суду. Вважає, що стороною позивача не надано жодних доказів, які б підтверджували звернення чи підготовку до звернення ОСОБА_4 до державних реєстраторів з заявами щодо реєстрації будь якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120, тим більше з урахуванням того, що багатоквартирний будинок не введений в експлуатацію та, відповідно, на даний час такої квартири не існує. Зазначає, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до створення, функціонування та наповнення вказаних веб сайтів, в тому числі «zubradimjk.com», а також публікацій оголошень щодо продажу нерухомості на інших інтернет ресурсах. Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу, яким би підтверджувалося реальне вчинення, або підготовка до вчинення ОСОБА_4 будь яких несумлінних дій, зокрема спрямованих на розпорядження майновими правами, обтяжування, укладення будь яких правочинів з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , які у разі задоволення позову можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим. Висновки суду щодо наявності підстав для забезпечення позову в частині, що стосується ОСОБА_4 є помилковими, оскільки не ґрунтується на матеріалах справи. Зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що договір простого товариства від 13.10.2021 року був припинений станом на дату укладення між позивачем та ОСОБА_5 попереднього договору купівлі продажу квартири від 15.11.2022 року. Відповідно до п. 5.1. договору простого товариства від 13.10.2021 року, перебіг строку дії цього договору починається з моменту його підписання всімп учасниками і діє до досягнення мети, передбаченої п.1.1. договору, але в будь якому випадку до 12.10.2022 року. В попередньому договорі купівлі продажу квартири від 15.11.2022 року відсутні будь які посилання на договір простого товариства від 13.10.2021 року, а окремі його положення свідчать на користь того, що ОСОБА_5 при його укладенні діяв від свого імені та в своїх особистих інтересах.

В судове засідання окрім представниці позивачки ОСОБА_1 Максименко О.Г., решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці позивачки в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 81, 149, 150, 152, 153 ЦПК України та задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, виходив з того, що відповідно до п. 4.3.2 договору простого товариства, укладеного 13 жовтня 2021 року між відповідачами вбачається, що такі можуть вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п. 1.1 цього договору. Як встановлено з п.1.1. договору простого товариства, укладеного 13 жовтня 2021 року між відповідачами, сторони зобов"язуються шляхом об"єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га, кадастровий номер :01:001:0120, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором. З попереднього договору №3339, посвідченого 15 листопада 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В., з додатком №1 до такого, укладеного між відповідачем ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 , сторони зобов"язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Планова дата завершення спорудження будинку, в якому знаходиться Об"єкт нерухомого майна, 30 травня 2023 року. Суд виходив з того, що існує достатньо обґрунтована імовірність того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинятимуть дії, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення суду у даній справі, а тому існує об`єктивна необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони їм у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120. Інша частина заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки унеможливить сторону відповідачів здійснити дії щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку, реєстрації відповідного права власності та укладення основного договору купівлі-продажу з позивачем, а також порушить права осіб, які укладали відповідні договора щодо об`єктів нерухомості у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_3 .

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), до таких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, у травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру, у якому просила:

- визнати удаваним попередній договір, що укладений 15 листопада 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В., зареєстрований в реєстрі за №3339;

- визнати, що 15 листопада 2022 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .;

- визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4167га, кадастровий номер :01:001:0120. На вказаній земельній ділянці побудований, однак ще не введений в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, в якому позивачка придбала квартиру у відповідності до попереднього договору № 3339. Вказувала, що позивач повністю виконала умови договору, однак житловий будинок на даний час не здано в експлуатацію та квартира не передана у приватну власність ОСОБА_1 . З огляду на те, що відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки та має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, останній матиме реальну можливість відчужити квартиру, яка знаходиться на об`єкті незавершеного будівництва. Відтак, існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_4 зможе вільно розпоряджатись майновими правами на квартиру АДРЕСА_4 , яка належать позивачці, оскільки перевірити майнові права у жодних реєстрах не видається за можливе.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до набрання судовим рішенням законної сили, а саме:

- заборонити відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

В обґрунтування заяви покликалась на те, що відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4167 га кадастровий номер :01:001:0120. На вказаній земельній ділянці побудований, однак ще не введений в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, в якому позивач придбала квартиру у відповідності до попереднього договору № 3339, посвідченого 15 листопада 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В. Вказала, що позивач повністю виконала умови договору, сплатила за умовами такого грошові кошти у сумі 1557751 грн. 50 коп., однак житловий будинок на даний час не здано в експлуатацію та квартира не передана у приватну власність ОСОБА_1 . З огляду на те, що відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки та має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, останній матиме реальну можливість відчужити квартиру, яка знаходиться на об`єкті незавершеного будівництва. Відтак, існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_4 зможе вільно розпоряджатись майновими правами на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать позивачу, оскільки перевірити майнові права у жодних реєстрах не видається за можливе. Додатково зазначила, що відповідач ОСОБА_5 , як уповноважений представник простого товариства, створеного між відповідачами, також має право вчиняти будь-які правочини та укладати договори від імені такого, зокрема, відносно вищезгаданої спірної квартири. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення по даній справі.

Із матеріалів, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, зокрема, позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги, вбачається, що між сторонами виник спір, який стосується питання майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 . Так., зокрема значна частина апеляційної скарги вказує на позицію ОСОБА_4 , стосовно спору по суті та зокрема, про те, що позов в частині вимог до нього є безпідставним.

Також, із виділених матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 року між відповідачами по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір простого товариства (договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер 1128 (а.с.7-8).

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору простого товариства, сторони зобов`язувалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим договором.

Згідно з розділом 2 договору простого товариства ( договору про спільну діяльність), для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином:

- ОСОБА_4 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області (кадастровий номер :01:001:0120); цільове призначення земельної ділянки 02.04 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

- ОСОБА_5 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.

Відповідно до п.2.4 договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна ( квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до додатку №1 цього договору.

Згідно з п.4.1 договору простого товариства, ведення спільних справ за цим договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому договорі, доручається уповноваженій особі ОСОБА_5 .

Відповідно до п.4.2 договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього договору. Уповноважена особа є повноважним представником учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим договором мети.

У пункті 4.3.2 договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього договору.

Відповідно до п.п.1.1.1., 1.1.2. додатку №1 до договору простого товариства (договір про спільну діяльність) від 13.10.2021 року, ОСОБА_4 належить частка у розмірі 90% будинку, квартир та нежитлових приміщень у ньому; ОСОБА_5 належить частка у розмірі 10% будинку, квартир та нежитлових приміщень у ньому(а.с.9).

15 листопада 2022 року між ОСОБА_5 , як уповноваженим учасником простого товариства, та ОСОБА_1 укладено попередній договір про купівлю-продаж об`єкта нерухомості, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3339 (а.с.10-11).

Згідно з п.1.1. попереднього договору №3339від 07 червня 2023 року, сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу щодо об`єкта нерухомого майна, про який вказано у додатку №1 цього договору, надалі об`єкт нерухомого майна, на умовах встановлених цим попереднім договором.

Планова дата завершення спорудження будинку, в якому знаходиться об`єкт нерухомого майна - 30 червня 2023 року ( п.1.3. договору № 1649 від 07 червня 2023 року).

Додатком № 1 до попереднього договору №3339 від 15 листопада 2022 року,передбачено характеристики об`єкта нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до п. 2.2 договору №3339 від 15 листопада 2022 року, ОСОБА_1 до моменту підписання цього договору оплатила ОСОБА_5 авансом повністю ціну об`єкта нерухомого майна у сумі 1 557 751,50 грн., що еквівалентно 38 463 доларам США відповідно до курсу валют на день проведення оплати.

Судом, з копій судових рішень у справі №450/123/24, встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб про визнання недійсним п.5.2 договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним додатку №1 до договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_5 вкладу учасника договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_5 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене (отримане) в результаті виконання договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021р. посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.

Як, також, вбачається з виділених матеріалів справи, відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження за частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене у великих розмірах), а самого ОСОБА_4 визнано потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0001202 від 28 листопада 2023 року, і на даний час ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження оголошено підозру у вчинені кримінальних правопорушень та оголошено його у розшук (а.с.45-51).

Із відповіді на адвокатський запит, отриманого від Державної інспекції архітектури та містобудування України від 27.09..2024 року №5023/04/18-24 вбачається, що ОСОБА_4 вчинив дії з метою прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 та йому видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 11.09.2024р., за реєстраційним номером: ІУ73 щодо об`єкта будівництва: «Будівництво багато квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах АДРЕСА_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :01:001:0120.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що Міськевич є власником земельної ділянки площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0120(а.с.14 зворот)

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки на якій знаходиться об`єкт незавершенного будівництва, одного із об`єктів у якому стосується даний спір; має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, і відповідно має потенційну можливість укладати правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом спору у даній справі; між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , мають місце спори з приводу багатоквартирного будинку, де позивачка стверджує, що отримала майнові права на квартиру внісши кошти; стосовно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження за частиною третьою статті 15, частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України, слід вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заборона вчинення дій щодо розпорядження, обтяження, укладення будь-яких правочинів відносно майнових прав на квартиру, що знаходиться в об`єкті незавершенного будівництва забезпечить належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення.

За таких обставин, заходи забезпечення слід вважати співмірними із позовними вимогами. Також, слід вважати що наявні потенційні загрози для виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а, також, не вплинуть на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Твердження апелянта про те, що до ОСОБА_4 не пред`явлено позовних вимог, колегія суддів не бере до уваги, оскільки згідно договору від 13.10.2021 року діяльність відповідачів є спільною. Також квартира АДРЕСА_1 знаходиться на земельній ділянці, площею 0,4167 га, (кадастровий номер :01:001:0120), яка належить ОСОБА_4 .

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не є учасником правовідносин з яких виник спір та у нього відсутні будь-які зобов`язання перед позивачкою з огляду на те, що попередній договір купівлі-продажу квартири укладений із ОСОБА_5 в порушення вимог п.5.1 договору простого товариства від 13.10.2021 року та який при укладенні договору діяв виключно від свого імені та у своїх інтересах стосується суті спору та при вирішення питання щодо забезпечення позову не досліджується.

Решта доводів скарги аналогічно стосуються спору по суті та не можуть бути досліджені в межах вирішення питання забезпечення позову.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції, як таку, що відповідає обставинам, які мають значення та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра