Справа №336/5493/24
Провадження №2/336/2374/2024
УХВАЛА

про залишення позову без руху

07 червня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача - адвокат Мужик Н.Т., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000550 від 22.03.2017, Довіреності №020686/24 від 10.01.2024 (строк дії до 09.07.2024) через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути відповідача на користь позивача заборгованість за Угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631690357 від 15.06.2021, укладеною між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», у сумі 172 559,98 гривень, яка виникла станом на 17.07.2023.

На підставі Розпорядження голови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 «Про визначення територіальної підсудності справ», в ідповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. № 913/0/1-14 від 29.08.5014, вх. № 10027/0/30-14 від 01.09.2014) територіальна підсудність Амвросіївського районного суду Донецької області здійснювалася Оріхівським районним судом Запорізької області.

На підставі Розпорядження голови Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Згідно з вимогами ст.185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 175, 177 цього Кодексу та чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з Так, дотриманням правил підсудності.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, відповідно до ч.3 якої позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Представником позивача в порушення вищевказаного не надано жодного письмового доказу, з якого можливо було б ідентифікувати особу відповідача, як то: копія паспорта, РНОКПП, довідки про зареєстроване місце проживання/перебування.

Звертаючись з вказаним позовом до суду, Банк зазначив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак жодного доказу вказаному, суду надано не було.

Крім того (згідно позову), зазначене місце реєстрації відповідача стало підставою для того, що банк не направляв на його адресу (як того вимагає ст.ст.43,177 ЦПК України) копію відповідного позову з додатками.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до наданої банком Виписки по особовому рахунку, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проте, позивачем також не було надано доказів вказаного.

Крім того, банком не надано доказів того, що за вказаною адресою відповідачу було надіслано копію відповідного позову з додатками.

Суд зауважує, що Банк при наданні Позичальнику кредитних коштів повинен був здійснити повну ідентифікацію та верифікацію вказаної особи.

Так, відповідно до п.1 Додатку 2 Постанови від 19.05.2020№ 65 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу», Банк зобов`язаний здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта та представника клієнта з урахуванням вимог Закону про ПВК/ФТ та Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (далі - Положення).

Відповідно до п. 3 Додатку 2 Постанови, під час здійснення ідентифікації банк отримує такі ідентифікаційні дані: 1) для фізичної особи - відомості, зазначені в пункті 1 частини дев`ятої та в пункті 1 частини десятої статті 11 Закону про ПВК/ФТ.

Так, п.9 ст.11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» встановлено, що суб`єкти первинного фінансового моніторингу під час ідентифікації та верифікації резидентів встановлюють:

1) для фізичної особи - прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові, дату народження, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаний на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, відомості про місце проживання або місце перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків в електронному безконтактному носії, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності). Якщо за звичаями національної меншини, до якої належить особа, прізвище або по батькові не є складовими імені, зазначаються лише складові імені.

Враховуючи вищевказане, уповноважена особа повинна була перевірити відомості, щодо встановлення особи Позичальника, а тому числі щодо його зареєстрованого відповідно до вимог чинного законодавства України місця проживання/перебування/реєстрації, а відтак отримати вказані документи (їх копії, сканкопії, тощо)

Однак, матеріали справи не містять доказів, на підставі яких документів уповноваженою особою АТ «Сенс Банк», яка 15.06.2021 уклала кредитний договір з відповідачем, було встановлено ідентифікуючі данні Позичальника, в тому числі зареєстроване відповідно до законодавства його місце проживання/перебування (паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію, довідка з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання, тощо).

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 «Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», належним доказом зареєстрованого місця проживання фізичної особи є витяг з реєстрів територіальних громад, що передбачені Порядком створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, затвердженим цією постановою.

Положеннями ч.9,10 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно із ч.10 ст.187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Виходячи з контексту ч.10 ст.187 ЦПК України, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, але якщо буде мати відповідні відомості щодо того, що місцезнаходження майна відповідача знаходиться на території відповідного району, а відтак відноситься до його територіальної юрисдикції.

Однак, будь-яких доказів, які підтверджують зареєстроване місце проживання/перебування відповідача розташоване у Амвросіївському районі Донецької області чи Шевченківському районі м. Запоріжжя та/або те, що відповідачеві належить майно (або більша його частина), яке розташоване/знаходиться у вказаних районах, або те, що відповідач офіційно працевлаштований у вказаних районах, позивачем також надано не було.

Положеннями ч.ч.2,4 ст.83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Проте, банком не надано ані ідентифікуючих даних відповідача, ані доказів зареєстрованого місця його проживання, перебування, а також місця знаходження належного майна, чи місця роботи відповідача, яке було б розташоване у Шевченківському районі м. Запоріжжя або Амвросіївському районі Донецької області.

Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, на підставі яких він звернувся з вказаним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя (докази зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання/перебування фізичної особи або місцезнаходженням його майна, роботи, або останнє відоме зареєстроване місце його проживання чи перебування в Шевченківському районі м. Запоріжжя).

Також, представником позивача не надано доказів наявності/відсутності електронного кабінету у всіх учасників по справі.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Так, з позову вбачається, що він містить вимоги майнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом надано меморіальний ордер №75155192 від 23.04.2024 про сплату судового збору на суму 2 422,40 гривні на реквізити Оріхівського районного суду Запорізької області.

На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Отже, звертаючись з вказаним позовом до суду, АТ «СЕНС БАНК» повинно було сплатити судовий збір на реквізити саме Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, а не Оріхівського районного суду Запорізької області.

Крім того, суд звертає увагу на розмір сплаченого судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду документ, який підтверджує сплату судового збору в сумі 2 422,40 гривні на реквізити Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: UA0008515, Код класифікації доходів бюджету 2030101, Призначення платежу: позовна заява за позовом….

Окремо суд звертає увагу на те, що згідно наданих суду документів вбачається, що кредитний договір ОСОБА_3 було підписано одноразовим ідентифікатором 9908, проте, матеріали справи не містять доказів того, що саме вказаний ідентифікатор належить відповідачу, оскільки відповідно до Довідки про ідентифікацію «акцепт договору позичальником здійснено (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового Ідентифікатору №0904, який було відправлено на номер телефону 17)». Вказане підлягає уточненню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Попри те, що конституційне право на суд - є правом, його реалізація покладає на учасників справи і певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказані висновки суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вкладеною у справі № 759/14068/19 від 30.11.2022.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 185, 260 ЦПК, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачці строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Звєздова