Справа №705/4673/22
2/705/412/24 РІШЕННЯ
27 травня 2024 року м.Умань Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації речового права,
При отриманні в центрі надання адміністративних послуг інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 69567543, сформованої 03.10.2016, позивач ОСОБА_1 виявила, що орендар Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора ОСОБА_2 самовільно, зловживаючи її довірою та скориставшись неможливістю будь-якого контролю з її сторони, зареєстрував додаткову угоду на оренду землі строком на 15 років, тобто вніс до зазначеної Додаткової угоди № 42а1 про внесення змін до Договору № 42а оренди землі від 14.09.2016 перед цифрою «5» цифру «1», що означало таким чином строк договору оренди вказаної земельної ділянки не 5 років, а 15 років.
У зв`язку з такими діями орендаря Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко Б.В. позивач ОСОБА_1 , посилаючись на п. 36 Договору оренди землі № 42а від 10.02.2009 року, окремим листом від 13.01.2020 офіційно повідомила орендаря Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко Б.В. про те, що на підставі пункту 36 Договору № 42а оренди землі від 10.02.2009 вона скористалася своїм правом припинити вказаний договір, укладений 10.02.2009 з Орендарем Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко В.К.
Відповідно до п. 36 зазначеного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання. Орендодавець має право протягом усього терміну дії цього договору по завершенню с/г циклу припинити дію договору, попередивши письмово орендаря про розірвання договору оренди за 12 місяців.
Заявою від 13.01.2020 позивач ОСОБА_1 як одноосібний власник земельної ділянки повідомила Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора ОСОБА_2 про необхідність негайного повернення земельної ділянки по спливу 12-місячного строку після отримання повідомлення про припинення договору оренди землі № 42а від 10.02.2009, а також застерегла орендаря, щоб він не здійснював обробітку вказаної земельної ділянки, не проводив посадку або засів різного роду сільськогосподарських культур, не здійснював ніяких агрообробних та інших заходів по поліпшенню її земельної ділянки, тощо, яку в будь-якому випадку він зобов`язаний негайно передати власнику після закінчення вказаного строку та припинення дії договору оренди землі.
Заява позивача ОСОБА_1 про припинення з її ініціативи дії договору № 42а оренди землі була отримана відповідачем орендарем Приватним підприємством «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора ОСОБА_2 21.01.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, квитанція про оплату поштового відправлення та опис поштового вкладу від 15.01.2020.
У заяві від 13.01.2020 позивачка ОСОБА_1 також звернула увагу орендаря Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко Б.В. на ту обставину, що у відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Та застерегла, що все майно, в тому числі будь-які посаджені, засіяні або оброблені земельні угіддя після спливу 12-місячного строку та припинення дії договору оренди землі від 10.02.2009, є власністю власника цієї земельної ділянки.
Тому вважає, що даний правочин - укладення додаткової угоди № 42а1 від 14.09.2016 про внесення змін до п. 8 договору № 42а оренди землі не вчиняла, вважаючи що підписала договір оренди землі строком на 5 років, а не договір про оренди землі строком на 15 років.
Ухвалою суду від 29.01.2024 прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойка Богдана Васильовича, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування її державної реєстрації, витребування майна із чужого незаконного володіння. У подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмету позову.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білан О.Є. не з`явилися, адвокат Білан О.Є. письмово подав заяву від 27.05.2024, в якій просив судовий розгляд проводити без участі позивача та її представника. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Приватного підприємства «Орієнтир-Агро-Б» у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.
Ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
10 лютого 2009 року між ОСОБА_1 як орендодавцем та ПП «Орієнтир-Агро-Б», в особі директора ОСОБА_3 , як орендарем, було укладено Договір оренди № 42а вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. При укладенні вказаного Договору сторони погодили та прийняли його умови, в тому числі п. 21 Договору оренди землі, з якого вбачається, що після припинення дії Договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.
Відповідно до Додаткової угоди № 42а від 14.09.2016 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки № 42а від 10.02.2009, укладеної між ОСОБА_1 як орендодавцем, та ПП «Орієнтир-Агро-Б», в особі директора ОСОБА_2 , як орендаря, сторони внесли зміни до п. 8 Договору та виклали його в такій редакції: «Договір укладено строком на 15 років». Також відповідно до змісту Додаткової угоди внесено зміни до п. 9 Договору.
У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.
Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.
10.02.2009 між позивачем ОСОБА_1 та орендарем ПП «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора ОСОБА_3 , укладено договір № 42а оренди земельної ділянки.
14.09.2016 позивач ОСОБА_1 уклала Додаткову угоду № 42а1 про внесення змін до Договору № 42 а оренди землі.
Відповідно до п. 36 зазначеного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання. Орендодавець має право протягом усього терміну дії цього договору по завершенню с/г циклу припинити дію договору, попередивши письмово орендаря про розірвання договору оренди за 12 місяців.
Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України).
За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст.ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем.
При отриманні у центрі надання адміністративних послуг інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна позивач ОСОБА_1 виявила, що орендар самовільно, зловживаючи її довірою та скориставшись неможливістю будь-якого контролю з її сторони, зареєстрував додаткову угоду на оренду землі строком на 15 років, тобто вніс до зазначеної Додаткової угоди № 42а1 про внесення змін до Договору № 42а оренди землі від 14.09.2016 перед цифрою «5» цифру «1», що означало таким чином строк договору оренди вказаної земельної ділянки не 5 років, а 15 років.
У зв`язку з такими діями орендаря Приватного підприємства «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко Б.В., позивач ОСОБА_1 , посилаючись на п. 36 Договору оренди землі № 42а від 10.02.2009, листом від 13.01.2020 офіційно повідомила орендаря Приватне підприємство «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко Б.В., про те, що на підставі пункту 36 Договору № 42а оренди землі від 10.02.2009 вона скористалася своїм правом припинити вказаний договір, укладений 10.02.2009 з Орендарем Приватним підприємством «Орієнтир-Агро-Б» в особі представника орендаря, директора Бойко В.К.
Вказаний лист відповідачем отримано 21.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах її повноважень.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вказаний договір зареєстровано 28 вересня 2016 року, номер запису про право власності: 16700642.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Частиною 1 статті 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці присвоюється державний кадастровий номер, який є ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і який скасовується лише в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року № 802/3/18-а зроблено висновок, що належним способом захисту права або інтересу є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.
Відповідно до п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про держреєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, та рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ЦК України, ЗК України, Закону України «Про оренду землі» та на підставі умов договору оренди земельної ділянки, узгоджених між сторонами, мала право на одностороннє розірвання договору оренди. Позивачем були вичерпані усі позасудові способи захисту своїх прав, її вимоги ґрунтуються на законі, тому вимоги ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації речового права підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 2080,00 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію речового права на користування цією земельною ділянкою від 28.09.2016, номер запису про інше речове право 16700700 (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 31680974 від 03.10.2016), зареєстроване у встановленому порядку на підставі Додаткової угоди № 42а1 від 14.09.2016 про внесення змін до Договору № 42а оренди землі від 12.02.2009, як вбачається із запису в тексті документа «Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна», номер інформаційної довідки 6957543 від 03.10.2016.
Стягнути з Приватного підприємства «Орієнтир-Агро-Б», в особі директора Бойка Богдана Васильовича, на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О.І.Єщенко