Справа № 2-о/714/158/24
УХВАЛА

"17" червня 2024 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , інші особи ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Острицьокї сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою за якою просить визнати ОСОБА_2 якому приходиться племінником недієздатним, посилаючись на те, що останній є інвалідом 1 групи, підгрупи А. Внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, заявник просив призначити його опікуном над ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, вважаю що заява підлягає поверненню заявнику виходячи з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,

Статтею 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з долучених до заяви письмових доказів, а саме довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 093384 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства, група інвалідності 1, підгрупа «А».

З огляду на вказане, заявник як племінник ОСОБА_2 вважав наявними підстави для звернення до суду з вказаною заявою.

Водночас, окрім самого посилання на те, що ОСОБА_2 приходиться дядьком для заявника будь-яких доказів на підтвердження вказаного до заяви не додано.

Разом із тим, у частині 3 статті 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України не визначають поняття близькі родичи та переліку таких осіб.

Згідно частини 1 статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

В подібних правовідносинах, які виникають між опікуном та підопічним, в тому числі який визнаний судом недієздатним, віднесено до близьких родичів лише батьків, дітей, братів, сестер, що вбачається з положень ч. 1 ст. 68 ЦК України, згідно якої опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички.

Конституційний суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Сімейний кодекс України, згідно його частини 4 статті 2, взагалі не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням, тобто по суті виділяє таких осіб з кола єдиних сімейних правовідносин.

Таким чином комплексний аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює виниклі питання, дає можливість для висновку, що дядько та тітко не віднесений законом саме до близьких родичів, і такими їх вважати підстав не має.

На вказане також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 11 червня 2019 року у справі № 130/2391/18 (провадження № 61-1307 св 19).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

При наведених обставинах, ураховуючи що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто не має процесуальної дієздатності, то така заява підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 .

Керуючись ст. п. 1 ч. 4 ст. 185, ст. 260, 261, 296,352-354, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , інші особи ОСОБА_2 , Орган опіки і піклування Острицьокї сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна повернути заявнику ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно, після її проголошення, але на неї може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного протягом 15-и днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :