ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 грудня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/292/24

Головуючий у першій інстанції Рубаненко Н.Ю.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/95/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державна казначейська служба України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернігівська обласна прокуратура,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Державної казначейської служби України про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2024 року (місце ухвалення смт. Куликівка, повний текст рішення складено 12.08.2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства та прокуратури,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства та прокуратури.

У позові позивачка просила стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 94 664, 51 грн в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства та прокуратури.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Чернігівська обласна прокуратура про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства та прокуратури задоволено.

Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної та матеріальної шкоди 94 664, 51 грн, а саме: 74 664, 51 грн на відшкодування моральної шкоди та 20 000 грн на відшкодування юридичної допомоги.

Стягнуто з держави Україна на користь ОСОБА_1 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати зі сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник Державної казначейської служби України Ковбаса О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.10.2024 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 змінено, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 74664, 51 грн у в рахунок відшкодування моральної шкоди та 20000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду кримінальної справи." В іншій частині рішення суду залишено без змін.

28.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника Державної казначейської служби України Ковбаса О.Г. до суду апеляційної інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви представник посилався на те, що при винесенні постанови Чернігівським апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, які були понесені Казначейством при розгляді апеляційної скарги, а саме сплаченого судового збору у розмірі 1 453, 44 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України, Казначейство просить ухвалити додаткове рішення у справі щодо розподілу судових витрат.

Учасникам справи було надіслано копії заяви про ухвалення додаткового рішення, проте відзиви на вказану заяву до суду подано не було, що не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників справи, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.10.2024 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 змінено, виклавши абзац 2 резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 74664, 51 грн у в рахунок відшкодування моральної шкоди та 20000,00 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду кримінальної справи." В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Прядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вбачається, що судом апеляційної інстанції рішення місцевого суду по суті не змінено, не скасовано, нове рішення у справі не ухвалено, а лише викладено абзац 2 резолютивної частини рішення суду першої інстанції, який не змінює суті ухваленого судом першої інстанції рішення.

З урахуванням наведеного, у прийнятті додаткового рішення за заявою Державної казначейської служби України слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 270, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

У прийнятті додаткового рішення за заявою Державної казначейської служби України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.12.2024.

Головуючий Судді :