КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 378/280/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16743/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Марущак Н.М., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.07.2017 року у розмірі 39 762,04 грн. та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 2-5).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 травня 2017 року ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 . Згодом, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк»з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 06 липня 2017 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору.

06 травня 2017 року відповідачу встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 35 000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та випискою по рахунку.

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримав кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать паро укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахунку відповідача.

Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка № НОМЕР_2 , кредитна картка № НОМЕР_3 .

Звертав увагу, що 25.01.2023 року відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано, а також погоджені суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Відтак, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. Починаючи з 25.01.2023 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 40,8 %. При цьому, погодженою ставкою банком нараховано відсотків у розмірі 7 626,99 грн.

При цьому, позивач звертає увагу, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії РФ, банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 року/, а в подальшому з 01.04.22 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру.

Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач належним чином не виконав зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 23.04.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 39 762,04 грн., яка складається з наступного: 32 135,054 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7 626,99 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 2-5).

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 07.06.2017 за простроченим тілом кредиту в сумі 32135 (тридцять дві тисячі сто тридцять п`ять) гривень 05 копійок та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1957 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 78 копійок. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено (а.с. 197-200).

Не погодившись з рішенням районного суду, 17 вересня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - Абібулаєва Т.Г.звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 626,99 грн. та ухвали нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині (а.с. 210-213).

На обґрунтування скарги зазначала, що в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушення норм процесуального і матеріального права.

Зазначала, що 06.07.2017 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, який станом на дату звернення з позовною заявою до суду складається з наступного: Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 06.07.2017 року; Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.12.2019 року; Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.03.2023 року; Паспорту споживчого кредиту від 25.03.2023 року; Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів.

Даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором та поєднує в собі зокрема умови договору про відкриття та обслуговування рахунку та кредитування рахунку.

АТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого опублікував на офіційному сайті в мережі Інтернет Умови та правила надання банківських послуг. Клієнти банку, які виявили бажання отримувати запропоновані банківські послуги, можуть приєднатися до публічної пропозиції укладення договору (оферта). На підтвердження існування публічної оферти АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду першої інстанції витяг з Умов та Правил в редакції чинній на день підписання відповідачем по справі безпосередньо Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Приєднання до Умов та Правил дозволяє в подальшому користуватися усіма переліченими банківськими послугами без укладання окремого договору.

З моменту подання клієнтом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, він отримує можливість користуватись усіма послугами та сервісами, які надає АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач неодноразово приєднувався до Умов і правил надання банківських послуг окремими заявами про приєднання, зокрема від 02.12.2019 року та 25.03.2023 року. Цими заявами визначено всі ті договірні умови про існування яких суд першої інстанції зазначив як непогоджені, а саме визначено розмір кредитного ліміту за карткою «Універсальна» та «Універсальна Gold» до 200 000,00 грн. (п. 1.2 Заяви про приєднання), розмір відсоткової ставки 42% - для карти «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви про приєднання).

Судом не надано жодної оцінки Заяві про приєднання від 25.03.2023 року щодо погодження відповідачем Умов і правил надання банківських послуг після 25.03.2023 року саме в тій редакції, яка додана до матеріалів справи та відповідає розрахунку.

Прострочення відсотків та їх нарахування в сумі 7626,99 грн. відповідно розрахунку здійснено починаючи з 01.10.2023 року, тобто в період, який вже охоплювався письмовою домовленістю сторін щодо розміру таких відсотків.

Поряд з тим, в якості додаткового доказу існування письмових домовленостей щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами до апеляційної скарги додається ще одна Заява про приєднання від 02.12.2019 року, підписану раніше відповідачем, що підтверджує послідовну згоду відповідача на протязі 4 років з розміром оплати послуги з кредитування рахунку.

Оскільки предметом апеляційного оскарження є саме нараховані відсотки, необхідно звернути увагу на п. 1.3 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.03.2023 року, де чітко зазначена вся інформація щодо річної процентної ставки 40,8% для карт «Універсальна Gold», яка відповідає розміру, що вказаний в розрахунку.

Підписанням заяви про приєднання в редакції від 25.03.2023 року, що містить умови кредитування рахунку як то відсоткову ставку, розмір кредитного ліміту, та всі інші істотні умови кредитування рахунку - є правочином в результаті якого сторони фактично застосували такі умови кредитування до вже існуючих кредитних правовідносин в силу статті 631 ЦК України.

Таким чином, в силу статті ч. 3 статті 631 ЦК України заява про приєднання має силу письмової домовленості сторін про зміну/встановлення умов кредитування по вже існуючим кредитним правовідносинам і з 25.03.2023 року позивач цілком законно нараховував відсотки, які заявив до стягнення.

Суд першої інстанції уваги на цей доказ не звернув, оцінки йому не надав, хоча він був вирішальний для визначення підстав нарахування відсотків, а відтак і їх стягнення.

Застосування позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц до спірних правовідносин застосовано бути не може з огляду на те, що на відміну від правовідносин, що були предметом розгляду Верховного Суду, правовідносини, що наразі розглядаються, містять зовсім інший фактичний склад і доказу базу.

Так, в справі № 342/180/17 АТ КБ «ПриватБанк» було надано у якості доказів лише Заяву, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. На підставі даних доказів Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Проте, в матеріалах справи, що наразі є предметом розгляду, доказами погодження оплатності умов кредитування є не лише Анкета-Заява б/н від 06.07.2017 року, а інші належні і допустимі докази, а саме: заява про приєднання від 02.12.2019 року, заява про приєднання від 25.03.2023 року, виписка по рахунку відповідача, паспорт споживчого кредиту від 25.03.2023 року. Дані документи підтверджують саме конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, визначають процентну ставку, а також можливість надання пільгового періоду. Відповідач в свою чергу з даними документами ознайомився та погодився, про що свідчить підпис у відповідній графі заяв.

Таким чином, суд дійшов хибного висновку, що нарахування відсотків не погоджено договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, суд не дослідив та не оцінив докази, наявні в матеріалах справи в частині погодження відсотків, застосував нерелевантну до спірних правовідносин практику Верховного Суду (а.с. 210-213).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

При цьому, судом апеляційної інстанції було забезпечено право відповідача ОСОБА_1 подати відзив (заперечення) проти апеляційної скарги та (або) докази на спростування заявлених позовних вимог, було повідомлено відповідача про розгляд справи апеляційним судом на його адресу, про що є відмітка працівників пошти(трекінг-код), проте повідомлення повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від відповідача до суду не надходили (а.с. 235-239).

Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 липня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 47).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 98-146).

Відповідно до довідки про видачу кредитних карток, ОСОБА_1 06 травня 2017 року було видано картку «Універсальна» НОМЕР_4 з терміном дії до 05/21, 07 травня 2021 року було видано кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_5 з терміном дії до 01/25, 13 вересня 2021 року було видано кредитну картку «Універсальна Gold» НОМЕР_6 з терміном дії до 07/25 (а.с. 26).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 старт карткового рахунку 06 травня 2017 року, зміна кредитного ліміту 06 липня 2017 року - кредитний ліміт 2 500,00 грн., зміна кредитного ліміту 20 липня 2017 року - кредитний ліміт 4 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 15 березня 2019 року - кредитний ліміт 8 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 24 листопада 2019 року - кредитний ліміт 14 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 27 лютого 2020 року - кредитний ліміт 19 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 26 серпня 2020 року - кредитний ліміт 24 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 29 квітня 2021 року - кредитний ліміт 29 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 13 серпня 2021 року - кредитний ліміт 34 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 13 вересня 2021 року - кредитний ліміт 35 000,00 грн., зміна кредитного ліміту 01 грудня 2023 року - кредитний ліміт 0,00 грн. (а.с. 27).

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06 липня 2017 року вбачається, що станом на 23 квітня 2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 39 762,04 грн., яка складається з 32 135,05 грн. - заборгованість за кредитом; 7 626,99 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 11-25).

З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором по рахунку, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано (а.с. 28-46).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2023 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с. 53-72), в якій сторони погодили: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом; сума/ліміт кредиту - не перевищує 200 000,00 грн. для карт «Універсальна» та для карт «Універсальна Gold»; тип процентної ставки - фіксована; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42 %- для карт «Універсальна», 40,8 % - для карт «Універсальна Gold»; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних - 84,0% - для картки «Універсальна», 81,6 % - для карт «Універсальна Gold»;

В разі: - неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або - в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або - в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1. цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або - в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5. Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60% для карт «Універсальна», 60% для карт «Універсальна Gold».

25 січня 2023 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 48-52).

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, позивач посилався також на заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка були підписана ОСОБА_1 25 січня 2023 року, в якій погоджено умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Так, відмовляючи повністю в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками з підстав недоведеності згоди сторін щодо умов договору в цій частині, суд першої інстанції залишив поза увагою, що банком на підтвердження обставин, якими обґрунтовано його вимоги, надано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25 січня 2023 року, яка підписана особисто відповідачем, де відповідач погодився з умовами надання кредиту, в тому числі з розміром базової процентної ставки та процентною ставкою, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, а також іншими умовами.

Відтак, умови кредитування щодо сплати процентів, починаючи з 25 січня 2023 року, передбачені безпосередньо в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25 січня 2023 року, підписаній відповідачем, яку судом першої інстанції залишено поза увагою.

З розрахунку заборгованості вбачається, що 7 626,99 грн. процентів за користування кредитними грошима Банком нараховувались за період, починаючи з 06 липня 2017 року до 23 квітня 2024 року,тобто проценти за користування кредитними грошима Банком нараховано поза межами періоду, коли позичальник погодив нарахування вказаних відсотків, а саме до 25 січня 2023 року (а.с. 11-25).

Однак, позивачем не надано до суду першої інстанції доказів на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період з 06 липня 2017 року по 24 січня 2023 року.

Так, позивач посилався на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору (а.с. 98-146).

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 06 липня 2017 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин, надані банком витяг Тарифів та витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову

Також, на підтвердження правомірності нарахування відсотків представником апелянта до апеляційної скарги було додано заяву при приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02 грудня 2019 року, підписану ОСОБА_1 (а.с. 219-226).

Проте, апелянт є позивачем у справі, тому мав об`єктивну можливість подати докази до позовної заяви на підтвердження позовних вимог до суду першої інстанції. Поважності причин неподання таких доказів до суду першої інстанції не зазначено. Відтак, колегія суддів не приймає додані до апеляційної скарги докази, оскільки такі докази до суду першої інстанції не подавались позивачем, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що безпідставними є вимоги позивача про стягнення із відповідача заборгованості з відсотків за користування кредитом до 25 січня 2023 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 25 січня 2023 року по 31 березня 2024 року і станом на 23 квітня 2024 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем за нарахованими і несплаченими відсотками за користування кредитними коштами за кредитним договором складає 1110,42 грн. При цьому, відповідач ОСОБА_1 не заперечував сплату відсотків і Банком в розрахунку заборгованості враховано погашення відповідачем заборгованості з відсотків за користування кредитом на загальну суму 26 227,88 грн. (а.с. 11-24).

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.07.2017 року у розмірі 39 762,04 грн., з яких 32 135,05 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7 626,99 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5).

Враховуючи, вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути 1110.40 грн. заборгованості з відсотків за період з 25 січня 2023 року по 23 квітня 2024 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Ставищенського районного суду Київської області від 20 серпня 2024 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» -1 110 грн. 40 коп. заборгованості за процентами за кредитним договором б/н від 06 липня 2017 року.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова