05.06.2024 Єдиний унікальний номер 205/2707/18
Провадження № 4-с/205/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця про скасування заходів примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги зазначала, що на виконанні Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Солонянський ВДВС) перебуває виконавче провадження № 56910797 про примусове виконання судового наказу від 10.07.2018 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягненні найстаршою дитиною повноліття чи зміни майнового становища сторін. 15.07.2023 року та повторно 25.09.2023 року представник стягувача звернувся до Солонянського ВДВС з заявою про надання довідки про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та про заміну анкетних данних Стягувача. Станом на 04.10.2023 року клопотання не розглянуті. 04.10.2023 року при ознайомлені з виконавчим провадженням в АСВП представнику стягувача стало відомо, що державним виконавцем Грабарь Л.Ю. 19.09.2023 року винесена постанова про скасування заходів примусового виконання рішення суду. Відповідно до зазначеної постанови, державним виконавцем встановлено, що станом на 19.09.2023 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі. З розрахунком заборгованості зі спалти аліментів представник скаржника ознайомився 25.09.2023 року та 04.10.2023 року та довідався з АСВП про постанову про скасування заходів примусового виконання. На думку скаржника, розрахунок заборгованості у ВП № 56910797 було здійснено державним виконавцем із порушенням вимог ст. 195 СК України. Крім того, зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу, за підготовку та подання скарги до суду складають 1500,00 грн. Загальний розмір витрат, які скаржник очікує понести складає 5 000,00 грн.

У зв`язку з чим просила суд:

- поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Грабарь Л.Ю. від 19.09.2023 року у виконавчому провадженні №56910797 про скасування заходів примусового виконання;

- визнати протиправною рішення старшого державного виконавця Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю. про скасування заходів примусового виконання від 19.09.2023 року;

- скасувати постанову від 19.09.2023 року у виконавчому проваджені №56910797 про скасування заходів примусового виконання;

- зобов`язати старшого державного виконавця направити інформацію до реєстру боржників про ОСОБА_2 в порядку ст.. 9 ЗУ «Про виконавче провадження»;

- покласти судові витрати на Солонянський ВДВС.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року зазначену скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання по справі.

26.10.2023 року в судове засіданя сторони не з`явились.

16.11.2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Трофімова Д.Ю. надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи.

16.11.2023 року судове засідання відкладено.

19.12.2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Трофімова Д.Ю. надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи.

19.12.2023 року судове засідання відкладено.

23.01.2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Трофімова Д.Ю. надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи.

23.01.2024 року судове засідання відкладено.

21.02.2024 року судове засіданя відкладено, суддя перебувала у щорічній відпустці.

11.03.2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про витребування доказів з Соломянського ВДВС.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 року витребувано у Солонянського ВДВС належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 56910797.

15.04.2024 року судове засідання було відкладено, суддя перебувала на лікарняному.

20.05.2024 року судове засідання відкладено, у зв`язку з відсутністю витребуваних матеріалів.

21.05.2024 року до суду від Солонянського ВДВС надійшли витребувані матеріали виконавчого провадження № 56910797.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Трофімов Д.Ю. письмово просив розгляд скарги проводити за відсутності скаржника та її представника, вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Старший державний виконавець Солонянського ВДВС Грабарь Л.Ю. в судове засідання не з`явилась.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши всі зібрані по справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про визнання протиправним рішення та скасування постанови старшого державного виконавця про скасування заходів примусового виконання, визнавши причини його пропуску поважними, оскільки хоча оскаржувана постанова і була винесена державним виконавцем 19.09.2023 року, а скарга подана до суду 12.10.2023 року, про порушення її прав заявниці стало відомо лише 04.10.2023 року з АСВП.

Судом встановлено, що на виконанні Солонянського ВДВС перебуває виконавче провадження № 56910797 з примусового виконання судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 10.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року і до досягненні найстаршою дитиною повноліття чи зміни майнового становища сторін.

03.08.2018 року старшим державним виконавцем Солонянського ВДВС Сазоновим С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56910797.

13.08.2018 року старшим державним виконавцем Солонянського ВДВС Сазоновим С.О. винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 .

Начальником відділу Солонянського ВДВС ОСОБА_7 направлено Вимогу до ІНФОРМАЦІЯ_3 про наданні інформації щодо перебування на військовій службі у ЗСУ боржника із зазначенням адреси та номеру військової частини.

21.06.2022 року, 14.09.2022 року та 03.11.2022 року старшим державним виконавцем Грабарь Л.М. та начальником Солонянського ВДВС Перелигіною А.В. в рамках виконавчого провадження № 56910797 було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

14.09.2022 року старшим державним виконавцем Солонянського ВДВС Грабарь Л.М. знято арешт з коштів, на підставі ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», погашення заборгованості в повному обсязі.

21.02.2023 року старшим державним виконавцем Солонянського ВДВС Грабарь Л.М. скасовано тимчасове обмеження боржника ОСОБА_8 у праві керування транспортним засобами.

19.09.2023 року старшим державним виконавцем Солонянського ВДВС Грабарь Л.М. винесено постанову про скасування заходів примусовго виконання, з урахуванням погашення в повному обсязі ОСОБА_2 станом на 19.09.2023 року заборгованості зі сплати аліментів, на підставі ч. 7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження», п.19 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Підставою для прийняття вказаної постанови вказує ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на 19.09.2023.

В матеріалах виконавчого провадженя № 56910797 містяться довідки-розрахунки заборгованості по сплаті алемнітв, в яких різняться показники заборгованості станом на вересень 2023 рік.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з січень 2018 року по жовтень 2023 року, розмір заборгованості на 30 число поточного м`ясця по сплаті аліментів станом на вересень 2023 рік становить 00,01 грн.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з січень 2018 року по квітень 2024 року, розмір заборгованості на 30 число поточного м`ясця по сплаті аліментів станом на вересень 2023 рік становить 43,73 грн.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії..

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної постанови, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону, відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 7 ст. 9 Закону, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що при скасуванні заходів примусового виконання та виключення боржника з Єдиного реєстру боржників, виконавець керувався довідкою-розрахунком про відсутність заборгованості станом на 19 вересень 2023 року у боржника, яка вираховувалась за період з січень 2018 року по жовтень 2023 року, в той час, як з довідки-розрахунку, розмір заборгованості по сплаті аліментів у боржника за період з січня 2018 року по квітень 2024 року становить 757,61 грн., а на період вересень 2023 року 43,73 грн.

З огляду на зазначене, матеріали виконавчого провадження містять розбіжності зазначеної суми у розрахунках заборгованості зі спалти аліментів станом на 19.09.2023 року, один з яких і був підставою для скасування постанови про скасування заходів примусового виконання від 19.09.2023 року.

За змістом ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні встановлено обґрунтованість скарги в частині визнання дій виконавця неправомірними та скасування постанови від 19.09.2023 року про скасування заходів примусового виконання в рамках виконавчого провадження №56910797, а відтак скарга підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, відповідно до пп. 3 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Крім того, суд під час вирішення питання про обґрунтованість скарги також такими повноваженнями не наділений.

За таких обставин, скарга в частині вимоги скаржника щодо направлення інформації до реєстру боржників про ОСОБА_2 в порядку ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження», є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, а тому, ці витрати не відшкодовуються відповідно до ст. 452 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 451, 452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця про скасування заходів примусового виконання - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на оскарження постнови старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровсьокму районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_9 про скасування заходів примусового виконання від 19.09.2023 року, в рамках виконавчого провадження №56910797.

Визнати протиправним рішення старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровсьокму районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_9 про скасування заходів примусового виконання від 19.09.2023 року, в рамках виконавчого провадження №56910797.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровсьокму районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), ОСОБА_9 про скасування заходів примусового виконання від 19.09.2023 року, в рамках виконавчого провадження №56910797.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва