Справа № 599/2593/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Спілки власників майна колгоспу «Озернянський» в особі голови Любуня Володимира Богдановича про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Спілки власників майна колгоспу «Озернянський» в особі голови Любуня Володимира Богдановича з вимогами про визнання права власності на приміщення піднавісу на зернотоку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він, згідно виписки із протоколу №1 засідання комісії з організації вирішення майнових питань колгоспу «Озернянський» від 17 липня 2022 року уклав з відповідачем договір та придбав піднавіс на зернотоку по АДРЕСА_1 та користується цим майном, підтримує в належному стані. Він сплатив визначену угодою суму коштів за піднавіс, звернувся до нотаріуса з метою посвідчення угоди, однак не може належно оформити своє право власності, так як майно належало сільськогосподарському підприємству, яке в даний час ліквідовано.

Відповідач надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 лютого 2000 року затверджено список осіб, які мають право на майновий пай та акт розрахунку пайового фонду.

Згідно протоколу №2 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 02 квітня 2006 року прийнято рішення про продаж та передачу в оренду приміщень та основних засобів, що належали колгоспу «Озернянський» та входять до пайового фонду.

Відповідно до протоколу №1 зборів уповноважених спілки співвласників майнових паїв колгоспу «Озернянський» від 17 липня 2022 року вирішено продати ОСОБА_1 один піднавіс на зернотоку, що в АДРЕСА_1 .

За придбане майно позивач сплатив кошти, які Спілка співвласників майна колгоспу «Озернянський» отримала.

Піднавіс на зернотоку знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дане майно входило до пайового фонду Спілки співвласників майна колгоспу «Озернянський» і належить співвласникам відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління.

Співвласники мають право розпоряджатися цим майном на свій розсуд в силу ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».

Таким чином майно яке належить співвласникам на праві спільної власності, згідно закону, фактично передано ОСОБА_1 , який ним користується і позивач повністю виконав свої зобов`язання перед іншими співвласниками.

Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи, оскільки майно належало ліквідованому сільськогосподарському підприємству, у зв`язку з чим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265 ЦПК України, ст.203, 215, 328, 334, 628 ЦК України, ст.ст.8,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення піднавісу на зернотоку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський