Справа № 688/767/24
Провадження № 2/686/4336/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Козубович А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, вказавши, що ОСОБА_1 звернулася до банку із заявою для отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву №б/н від 25.05.2011 року та приєдналасядо Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 23000.00 грн. , що підтверджується Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/19, тип - Карта Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам Відповідача. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки 30% річних.

У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями Відповідача відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а Відповідач отримуючи кредитні картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим Відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 21.01.2024 року має заборгованість 105066,68 грн.., яка складається з наступного: - 20463.87 грн. - Заборгованість за тілом кредита, - 74370.88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 10231,93 грн. - нарахована пеня.

Позивачем пред`явлено до стягнення 95434,75 грн., яка складається з наступного: - 20463.87 грн. - Заборгованість за тілом кредита, - 74370.88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 600,00 грн. - нарахована пеня.

Неможливість врегулювання спору в досудовому порядку зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 17 травня 2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач подала письмовий відзив на позов, в якому заперечила позовні вимоги та повідомила суд про наявність рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/21592/15-ц у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н заявою анкетою від 25.05.2011 і стягнуто 38994,42 грн. боргу за договором про надання банківських послуг від 25.05.2011р. б/н, з яких 24 280,34 грн. заборгованість за кредитом, 11787,69 грн. заборгованість за відсотками, 593,32 грн. заборгованість з комісії, 2333,07 грн. штраф та 1218 грн. судових витрат. Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні ВП 51632592 в Хмельницькому відділі ДВС у Хмельницькому р-ні Хмельницька обл. Центрального МУ МЮ(м.Київ), яке не завершено. Позивач просить повторно стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним вище судовим рішенням.Позивач зверненням до суду в 2015 році скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, а тому після цього втратив право нараховувати відсотки, що узгоджується з висновками Верховного суду викладеними в постанові від 14.02.2018р. по справі №564/2199/15-ц, постанові від 25.07.2018р. в справі №754/2568/16-ц. При цьому позивач не позбавлений права здійснювати нарахування в порядку ст.625 ЦКУ у випадку прострочення виконання зобов`язання. Заявлені вимоги не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Просила застосувати строк позовної давності до спірних відносин. Погашення кредиту було припинено позивачем з 2014 року, з якого почався строк пред`явлення вимоги, який сплинув 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Застосовуючи наведені норми права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року № 14-154цс18, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.(ч.4ст.82 ЦПК).

ОСОБА_1 зверталася до банку із заявою для отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву №б/н від 25.05.2011 року.

На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 23000.00 грн. , що підтверджується Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 12/19, тип - Карта Універсальна.

Вважаючи боргові зобов`язання за кредитом невиконаними відповідачем, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 95434,75 грн., яка складається з наступного: - 20463.87 грн. - заборгованість за тілом кредита, - 74370.88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 600,00 грн. - нарахована пеня.

В той же час суд повідомлено про наявність рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/21592/15-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н заявою анкетою від 25.05.2011, за яким стягнуто 38994,42 грн. боргу за договором про надання банківських послуг від 25.05.2011р. б/н, з яких 24 280,34 грн. заборгованість за кредитом, 11787,69 грн. заборгованість за відсотками, 593,32 грн. заборгованість з комісії, 2333,07 грн. штраф та 1218 грн. судових витрат.

Вказане рішення перебувало на примусовому виконанні ВП 51632592 в Хмельницькому відділі ДВС у Хмельницькому р-ні Хмельницька обл. Центрального МУ МЮ(м.Київ), яке не завершено.

Позивач просить повторно стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним вище судовим рішенням. Позивач зверненням до суду в 2015 році скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, а тому після цього втратив право нараховувати відсотки.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову, необґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення неустойки. Застосування строку позовної давності до спірних відносин, враховуючи відсутність матеріальних підстав для задоволення позову, не здійснюється судом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі за кредитним договором б/н від 25.05.2011 у розмірі 95434,75 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 18 червня 2024 року.

Суддя З.А.Чевилюк