Справа № 939/323/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення земельних ділянок в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є співвласницею частини земельних ділянок з кадастровим номером :01:001:0074 площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :01:001:0073 площею 0,15 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 . Іншим співвласником, якому належить також по частині вказаних земельних ділянок є відповідачка. В добровільному порядку вирішити спір, шляхом укладення та ноторіального посвідчення договору про виділ в натурі частин вказаних земельних ділянок, що перебуває у спільній частковій власності, позивачці не вдалося.

Тому просила виділити їй із складу земельних ділянок з кадастровим номером :01:001:0074 площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,125 га, з кадастровим номером :01:001:0073 площею 0,15 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,075 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , порядок розмежування яких визначений висновком експерта.

Ухвалою суду від 16 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Негода К.О. позов підтримала, викладене підтрвердила.

Представник відповідачки - адвокат Тищенко Л.М. у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що координати земельних ділянок зміщені, є накладка земельних ділянок, які належать співвласникам, на сусідні земельні ділянки, неможливо на даний час вирішувати питання поділу земельних ділянок за даними координатами, тому що це порушує права власників сусудніх земельних ділянок.

Вислухавши пояснення предстаника позивачки, представника відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею частини земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0074, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0073, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 6-7/.

Згідно з висновком експерта № 10310/23-41/18189/23-41 від 19 липня 2023 року за результатами земельно-технічної експертизи /а.с.65-86/, встановлено технічну можливість поділу земельних ділянок площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0074, та площею площею 0,15, кадастровий номер :01:001:0073, надано по три варіанти їх поділу При цьому експертом встановлено, що частина фактичної межі з північно-східної сторони від точки 13 до точки 14 зміщена у внутрішній бік відносно юридичних меж, відстані зміщення меж варіюються від 5,96 м. до 6,07 м; частина фактичної межі з південно-східної сторони від точки 14 до точки 3 зміщена у зовнішній бік відносно юридичних меж, відстані зміщення меж варіюються від 2,27 м до 3,40 м; частина фактичної межі з південно-західної сторони від точки 11 до точки 13 зміщена у внутрішній бік відносно юридичних меж, відстані зміщення меж варіюються від 3,77 м до 3,91 м. Тому поділ земельних ділянок проведено відповідно до меж, визначених документацією із землеустрою (внесених в базу даних Державного земельного кадастру) згідно п.4.7.9 Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з розподілу та порядку користування нерухомим майном /а.с.65-86/.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмеження у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч.1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч.3, 4 ст. 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, оскільки, як вбачається з висновку експертів від 19 липня 2023 року, а також зведеного плану меж земельних ділянок /а.с.65-86,166/, фактичні межі земельних ділянок сторін не відповідають межам, визначених документацією із землеустрою, має місце накладення спірних земельних ділянок на сусідні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0020 та :01:001:0054, то суд вважає, що здійснити поділ вказаних земельних ділянок за таких обставин неможливо без приведення меж земельних ділянок, визначених документацією із землеустрою, у відповідність з межами їх фактичного користування, а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.280-283, 258-259, 265, 268, 354, ЦПК України, ст. ст. 86, 88 ЗК України, ст.ст.321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення земельних ділянок в натурі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду виготовлено 19 грудня 2024 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч