Справа № 930/1668/24
Провадження №2-др/930/18/24
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2024 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у справі № 930/1668/24 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 24.10.2024 року позов задоволено частково та визнано виконавчий напис №23155, який був вчинений 01.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, на підставі якого стягується заборгованість із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 28 271,66 грн. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1847,71 грн.

До закінчення судових дебатів представником позивача заявлено клопотання про намір подачі доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених цим позивачем в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

28.10.2024 від адвоката Цепляєва С.В. через електронний суд до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на суму 20 000 грн. та витрат на відрядження в сумі 1948,50 грн. з доказами витрат.

22.11.2024 від представника АТ КБ «ПриватБанк» адвоката Колодочки П.О. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами по справі №930/1668/24, посилаючись на те, що вимога позивача про стягнення 20 000 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та завищеною, враховуючи обсяг проведеної роботи адвокатом, а саме кількості судових засідань, їх тривалість, складність справи, складення процесуальних документів, які наявні в матеріалах справи, витрати на правничу допомогу 20 000 грн. є неспівмірними, а також не надано допустимих та належних доказів оплати даних витрат.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засіданні не викликалися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення направлена до суду через Електронний суд 28.10.2024р.

Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані із розглядом справи у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч.2ст.246 ЦПК України).

У випадку, визначеному частиною другою статті 246 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (ч.3ст.246 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1ст.270 ЦПК України).

Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу надавалась правнича допомога адвокатом Цепляєвим С.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №316 від 19.12.2003) на підставі ордеру серії АВ №1133212 від 06.06.2024 на підставі договору №30/05-24 про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 30.05.2024.

Судом встановлено, що представник позивача - адвокат Цепляєв С.В. при зверненні до суду з цим позовом навів в позовній заяві попередній розрахунок судових витрат у зв`язку з розглядом цієї справи, зокрема, витрат на правничу допомогу сумі 20 000,00 грн.

У судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник позивача заявив клопотання про намір подачі доказів на підтвердження судових витрат понесених цим позивачем із посиланням на положення ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, представником позивача - адвокатом Цепляєвим С.В. додано договір №30/05-24 про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 30.05.2024, додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №30/05-24 від 30.05.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Цепляєвим С.В., ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Цепляєвим С.В., розрахунок (акт) суми (розміру) гонорару за надання професійної правничої допомоги від 25.10.2024, квитанцію №56 від 15.06.2024 за підготовку, подачу позовної заяви, підготовку, подачу заяв, скарг, клопотань, участь в судових засіданнях на суму 20 000 грн. гонорару та кошти на відрядження у сумі 2 000 грн., фіскальні чеки на бензин на суму 1948,50 грн., підтвердження направлення клопотання відповідачу на електронну адресу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 уклав договір №30/05-24 від 30.05.2024 про надання професійної правничої допомоги адвокатом з адвокатом Цепляєвим С.В. на представництво клієнта та надання правової допомоги з усіма необхідними повноваженнями з питань ведення від імені клієнта будь-яких справ, в тому числі, і в судах.

Згідно п.4 договору розмір гонорару та порядок проведення розрахунків клієнта з адвокатом визначається або додатковою угодою до цього договору про оплату послуг адвоката або по факту надання послуг актом виконаних робіт, або детальним розрахунком суми гонорару (за вибором сторін).

Згідно п.1 додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №30/05-24 від 30.05.2024 на виконання правових послуг, що є предметом договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №30/05-24 від 30.05.2024, за взаємною згодою між клієнтом та адвокатом, розмір гонорару становить 20 000, 00 грн. оплата за договором здійснюється в день укладення додаткової угоди, але в будь-якому випадку не пізніше 15.06.2024. окремо клієнт сплачує гонорар адвокату за представництвом у суді (кожне судове засідання) 4000,00 грн. Відповідно до 4 додаткової угоди клієнт відшкодовує адвокату його фактичні витрати, пов`язані із відрядженням до місця розгляду справи у суд та у зворотньому напрямку, в тому числі витрати на пальне в день його відрядження до суду чи виконання підготовчих дій, пов`язаних із збором доказів по справі.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з розрахунку (акту) суми (розміру) гонорару за надання професійної правничої допомоги від 25.10.2024 згідно договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №30/05-24 від 30.05.2024 з ОСОБА_1 надано професійну правничу допомогу: 30.05.2024 ознайомлення з матеріалами підписання угоди 1000 грн., 07.06.2024 підготовка та подача адвокатських запитів в суди, "ПриватБанк", ДВС 1000 грн., 19.06.2024 Немир.РС отримання копії ріш. суду 1000 грн./витрати на паливо Вінниця-Немирів 570 грн., 20.06.2024 підготовка поз. заяви, виготовлення копій док-тів 3000 грн., 22.06.2024 подача по.заяви 1000 грн., 02.07.2024 підготовка та подача клопотання докази 2000 грн., 31.07.2024 підготовка та подача клопотання витреб. доказів 2000 грн., 01.08.2024 участь в с/з Немирів р/с 4000 грн./ витрати на паливо 570 грн., 24.10.2024 участь в с/з Немирів р/с 4000 грн./ витрати на паливо 808,50 грн. Всього: 21 948,50 грн.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з пункту 4 частини 1статті 1 Закону № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1статті 1 Закону № 5076-VIвстановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також, згідно із п. 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17 та від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

З урахування вищевикладеного, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись законом, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу згідно поданої заяви, суд враховує клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

Враховуючи категорію справи, ця справа є типовою і предмет спору в ній не є складним, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній, не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення.

Суд вважає, що підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви, підготовка та подання позовної заяви в суд, не потребувало додаткових зусиль та знань, не займало великої кількості часу адвоката, а саме подання позовної заяви представником позивача через систему "Електронний суд" не викликало жодних витрат.

Крім того, отримання представником позивача 19.06.2024 копії рішення Немирівського районого суду Вінницької області не потребувало його особистої явки до суду, оскільки могло відбутися в інший спосіб, зокрема направленням на поштову адресу.

Покладення на сторону відповідача витрат по відшкодуванню роботи представника позивача щодо усунення ним недоліків відповідно до ухвали Немирівського районного суду від 26.06.2024, суд вважає необгрунтованим, зважаючи на те, що такі недоліки були допущені самим представником позивача, який мав забезпечити належне виконання своєї роботи відповідно до укладеного договору про надання правничої допомоги.

Представник позивача також просить стягнути витрати на пальне за 19.06.2024 у розмірі 570,00 грн.(Немирівський районний суд отримання копії рішення суду), за 01.08.2024 у розмірі 570,00 грн. (участь в с/з в Немирівському районному суді), за 24.10.2024 у розмірі 808,50 грн. (участь в с/з в Немирівському районному суді). На підтвердження понесених витрат представником позивача надано фіскальні чеки, згідно яких здійснювалась оплата бензину (19.06.2024, 01.08.2024, 24.10.2024) на АЗК ПП «УКРПАЛЕТСИСТЕМ» за адресою: Вінницька область, Вінницький район, м.Вінниця, а/д Стрий Умань Дніпро Узварине (через м.Вінниця, Кропивницький) км 400+693.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про можливість стягнення витрат на пальне у розмірі 570,00 грн. та 808,50 грн., понесені 01.08.2024 та 24.10.2024 в день участі в судових засіданнях.

Зважаючи на викладене, суд, враховуючи предмет та складність даної справи, час та виконані роботи, реальність адвокатських витрат, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги принципи змагальності, співмірності та розумності судових витрат, вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги є частково обґрунтованими і пропорційними до предмета спору, сума 20 000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 14 000,00 грн. та 1378,50 грн. витрат на пальне, що за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, клопотання про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.127, 133, 134, 137, 139, 141, 246, 270 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса: вул. Грушевського,1Д, м.Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 50 копійок витрат на пальне, які підлягають сплаті відповідачем.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. Є. Войницька