справа № 274/4033/24
провадження № 2/0274/1118/24
Рішення

Іменем України

14.06.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № від 08.12.2020 року в сумі 20131,40 гривень та судові витрати в розмірі 3082,00 гривень.

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 08.12.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було укладено кредитний договір №, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 15899,00 грн. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

07.10.2016 між ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" та АТ "Таксомбанк" укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 за умовами якого товариство отримало право вимоги до боржника за кредитним договором № .

08.11.2023 між АТ "Таксомбанк" та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №НІ/11/11 за умовами якого товариство отримало право вимоги до боржника за кредитним договором № на загальну суму 20131,40 гривень, яка складається з 12022,05 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,86 грн - заборгованість за відсотками; 8108,49 грн. заборгованість по комісії.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2024 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін ( а.с. 37-38).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.12.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" було укладено кредитний договір №, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 15899,00 грн. строком на 18 днів (а.с.6).

Згідно п.1.3. зазначеного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту №5113300, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно Паспорту кредиту №5113300 від 08.12.2020 сума кредиту становить 15899,00 грн. Спосіб надання кредиту - безготівковий; строк кредитування - 18 днів. Загальні витрати за кредитом - 8886,82 грн: орієнтовна загальна вартість кредиту - 24485,82 грн; реальна річна процентна ставка - 79,39% (а.с.7,9).

Пунктом 7 Паспорту кредиту передбачені нарахування пені - не більше 15% від суми прострочення платежу та штраф у разі прострочення платежу: від 7 до 30 днів - 100 грн, від 31 дня до 60 днів - 150 грн, від 61 дня до 90 днів - 250 грн, понад 90 днів - 350 грн.

07.10.2016 між ТОВ ФК "Центр фінансових рішень" та АТ "Таксомбанк" укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за договором, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, до дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. (а.с.14-15) .

08.11.2023 між АТ "Таксомбанк" та ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №НІ/11/11 у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобов`язується передати (сплатити) АТ "Таксомбанк" суму фінансування, а АТ "Таксомбанк" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "ЄАПБ" права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.16-17).

Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу №НІ/11/11-Ф від 08.11.2023 Реєстру прав вимог , ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20131.40 грн, з яких: - 12022.05 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 0.86 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; - 8108.49 грн. - загальна заборгованість по комісії; - 0.00 грн. - пеня/штрафи (а.с.18-19).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 08.12.2020 станом на 31.03.2024 сума боргу складає 29888,28 гривень, яка складається : 20131.4 гра, з яких: - 12022.05 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; - 0.86 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; - 8108.49 грн. - загальна заборгованість по комісії; - 0.00 грн. - пеня/штрафи (а.с.13).

З моменту укладення договорів факторингу відповідачем не здійснювалось погашення кредитної заборгованості про що свідчить розрахунок заборгованості.

Згідно ст. ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі,він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач на підставі договору № від 08.12.2020 року отримав кредитні кошти, проте не виконує свій обов`язок по вчасному їх поверненню.

Сума заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору № від 08.12.2020 року становить 12022,05 грн, а заборгованість по відсоткам - 0,86 грн, яка підлягає стягненню з відповідача.

Крім цього, банк заявляє вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за вказаним кредитним договором.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно із статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

У рішенні від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Суд виходить з того, що банк встановивши сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику, у зв`язку з чим дійшов висновку щодо визнання вказаного пункту таким, що не відповідає чинному законодавству.

Тому підстав для стягнення з відповідача заборгованості по комісії, суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У суду не виникає сумніву щодо переходу прав вимоги за договорами до позивача, оскільки ним надано кредитний договір, договори факторингу, витяги з реєстру прав вимоги. Відсутність повідомлення відповідача про відступлення прав за договором позивачу не призводить до такого наслідку, як недійсність/нікчемність відступлення права вимоги, а надає лише можливість здійснювати повернення боргу первісному кредитору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по кредитному договору № від 08.12.2020 року, а саме тіло кредиту - 12022,05 грн., відсотки - 0,86 грн., в іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1808,40 грн.

Керуючись ст. 4,12-13,76-81,89,247,258,3263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (адреса місця знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ідентифікаційний код в ) 12022,91 грн. заборгованості за кредитним договором № від 08.12.2020 та 1808,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2024 року

Суддя: Т.М. Вдовиченко