Справа №642/1245/24
Провадження №2/639/876/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Рубіжного С.О, в порядку письмового провадження розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рубіжного С.О. по цивільній справі №642/1245/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до відповідача ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 25.07.2015 року між позивачем та відповідачем, актовий запис №457.

Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Згідно супровідного листа Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 року, справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова 01.04.2024 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 року для розгляду вказаної справи було визначено головуючого суддю Рубіжного С.О.

02 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про повернення позовної заяви позивачу, як подану з недотриманням вимог п.п.5,8 ч.3 ст. 175 ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.04.2024 року позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору та не надання доказів надіслання копію позову відповідачу. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 02.04.2024 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання.

29 квітня 2024 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Рубіжного С.О. з посиланням на те, що у відповідачки виникають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Рубіжного С.О..

Так постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі суддя не знайшов підстав для її повернення, відмови у відкритті. Посилається що суд не врахував клопотання від 02.04.2024, яким відповідач просила повернути позовну заяву. З огляду на те що позов було сформовано з використанням системи «Електронний суд» , що не надає переваг сторонам, суд відійшов від принципу змагальності сторін та не зобов`язав надати ОСОБА_3 належний доказ оригінал свідоцтва про шлюб. Крім того позивач повинен нести відповідальність, так як він ввів суд в оману щодо наявності у відповідача оригіналу свідоцтва про шлюб. Позивач навів мотиви розірвання шлюбу, які не відповідають дійсності, не зазначив при кому залишиться дитина, не надав пропозиції щодо участі в утриманні дитини. Суддя відкриваючи спрощене позовне провадження не врахував, що ця справа має для відповідача і її дитини виняткове значення та її розгляд значний суспільний інтерес, не врахував думку сторін.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, заявник вважає, що при розгляді даної справи є обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Рубіжного С.О.,

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді та матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтями 36,37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав для відводу судді, мотиви, які вказані у заяві про відвід судді до даного вичерпного переліку не входять.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини Білуха проти України особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України не згода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Рубіжного С.О. з підстав, на які посилається позивач, тому вирішення питання про відвід судді підлягає розгляду у порядку ч.3 ст. 40 ЦПК України.

На думку суду, підстав для самовідводу також не вбачається.

Відповідно до ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судове засідання призначено на 06.05.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, ст. 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рубіжного С.О. - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Рубіжного С.О. по справі №642/1245/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - передати до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст.33, ч. 3 ст.40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Рубіжний