Провадження № 2/177/14/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі

секретаря судового засідання Виноградова Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 , Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про визнання заповіту нікчемним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому уточнюючі позовні вимоги просив суд визнати нікчемним заповіт складений 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрований в реєстрі за № 420 та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого, відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

При зверненні позивача до нотаріальної контори виявилось, що за життя 07.11.2017, ОСОБА_4 , склав на ім`я відповідача ОСОБА_5 заповіт, яким заповів останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,7280 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 858, кадастровий номер :07:001:0046 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,735 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 859, кадастровий номер :07:001:0045.

Заповіт посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та зареєстрований в реєстрі за № 420.

Позивач та третя особа, не погоджуючись із заповітом звернулись до нотаріуса із письмовими заявами, у зв`язку із чим, державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори, своєю постановою відмовила ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що у спадкоємців ОСОБА_4 , ОСОБА_1 виникла суперечка зі спадкоємцем ОСОБА_5 , щодо обсягу спадкового майна, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не погоджуються з заповітом складеним ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , який вони мають намір оскаржити.

Обґрунтовуючи уточнені заявлені вимоги, позивач посилається на те, що в ході розгляду справи, виявлено, що мається 2 оригінали заповіту, які мають різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року, у зв`язку із чим зазначений заповіт, який знаходиться в спадковій справи є нікчемним. Крім того, відповідно до проведеної почеркознавчої експертизи - рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_4 на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, ОСОБА_4 , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_4 від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами.

Присутні в судовому засіданні позивач, його представник та третя особа уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов в повному обсязі.

Присутня в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, відповідача та третьої особи по справі ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (Том № 1 а.с.9).

Родинний зв`язок між померлим ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 , відповідачем ОСОБА_5 та третьою особою ОСОБА_4 підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 (Том № 1 а.с.10), серії НОМЕР_3 (Том № 1 а.с.11) та серії НОМЕР_4 (Том № 1 а.с.100).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно (Том № 1 а.с.16-17, 18, 19, 117).

Відповідно до копії спадкової справи (Том № 1 а.с.61), за життя 07.11.2017, ОСОБА_4 , склав на ім`я ОСОБА_5 заповіт, яким заповів останньому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,7280 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 858, кадастровий номер :07:001:0046 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,735 га, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, пай 859, кадастровий номер :07:001:0045.

Заповіт посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та зареєстрований в реєстрі за № 420.

07.06.2021 позивач по справі ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 , звернулись до Шостої криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , яку бажають прийняти за законом (Том № 1 а.с.63, 74).

Крім того, відповідач по справі ОСОБА_5 01.09.2021, також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 за заповітом та за законом (Том № 1 а.с.57).

Про те, 03.12.2021, державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори, своєю постановою (Том № 1 а.с.15) відмовила ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що у спадкоємців ОСОБА_4 , ОСОБА_1 виникла суперечка зі спадкоємцем ОСОБА_5 , щодо обсягу спадкового майна, так як ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не погоджуються з заповітом складеним ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , який вони мають намір оскаржити.

Крім зазначених спадкоємців до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Дружина ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (Том № 1 а.с.8). Інші спадкоємці, відповідно до матеріалів справи відсутні.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що в ході розгляду справи, виявлено, що мається 2 оригінали заповіту, які мають різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року, у зв`язку із чим зазначений заповіт, який знаходиться в спадковій справи є нікчемним.

Крім того, відповідно до висновку експерта № 2367-23 від 11.01.2024 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної за клопотанням позивача (Том № 2 а.с. 34-40), рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_4 на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, ОСОБА_4 , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_4 від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами.

Так, відповідно до ст. 1220 ЦПК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтями 1216 1218 ЦК України, передбачено, що, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_4 за життя склав на ім`я ОСОБА_5 , заповіти, які містять різний зміст, про те зареєстровані в Спадковому реєстрі Спадковому реєстрі за одним і тим самим номером № 420 від 07.11.2017 року.

Оригінали зазначених заповітів, оглянуті суддею при дослідженні доказів в нарадчий кімнаті.

Відповідно до ст.ст. 1233-1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст.ст. 1247, 1251 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту статті 37 Закону України «Про нотаріат» у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах.

При вчиненні наведених нотаріальних дій посадові особи органу місцевого самоврядування діють відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі - Порядок), за змістом пункту 1.2 якого нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Відповідно до Розділу 2.1. п. 2.1.4. Положення про Спадковий реєстр, реєстратором до Спадкового реєстру вносяться відомості про заповіти та спадкові договори щодо документа, який змінює або скасовує заповіт, а саме: вид (заповіт, заповіт подружжя, спадковий договір, заява, інший документ); серії та номери спеціальних бланків нотаріальних документів (за наявності), на яких викладено текст документа; номер у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій; дата та місце посвідчення документа; відомості про особу, яка посвідчила такий документ; місце зберігання (за наявності).

Так, як видно з матеріалів справи (а.с.61, 153), два оригінали заповіту зареєстровані у Спадковому реєстрі під одним номером № 420, що суперечить вимогами чинного законодавства та Положенню про Спадковий реєстр.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , пояснила, що вона проживала разом із померлим ОСОБА_4 , на момент його смерті, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

07.11.2017 року вона була запрошена секретарем сільської ради для написання рукописного тексту від імені ОСОБА_4 в заповіті складеному ним на ім`я відповідача по справі ОСОБА_5 , так як ОСОБА_4 міг викласти рукописний текст з помилками.

Зміст заповіту їй не відомий, так як вона не читала його.

Розбіжності в оригіналах заповіту виникли через те, що 07.11.2017 після складання заповіту, вона разом із ОСОБА_5 приїхали додому, де останній дослідивши текст заповіту виявив, що заповіт має неточності в місці народженні заповідача та майні, яке увійшло до складу спадкової маси, після чого, через декілька днів вона разом із ОСОБА_4 знову пішли до Чкаловської сільської ради, щоб уточнити відомості, які містяться в заповіті, де вона знову написала рукописний текст від імені ОСОБА_4 , а він ставив в заповіті лише свій підпис.

Крім того, ОСОБА_8 зазначила, що вона як співмешканка ОСОБА_4 , не претендує на спадкове майно, яке залишилось після його смерті, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, та рішення суду ніяк не може вплинути на її права або обов`язки.

Покази свідка ОСОБА_8 узгоджуються з висновком експерта № 2367-23 від 11.01.2024 (Том № 2 а.с.34-40), відповідно до якого рукописний запис в заповіті, який перебуває в спадковій справі № 350/2021, заведеній після смерті ОСОБА_4 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_4 на аркуші спадкової справи № 6, а саме «Заповіт на моє прохання записано секретарем виконкому з моїх слів, прочитаний мною, ОСОБА_4 , в голос до його підписання та підписання мною особисто, як такий, що повністю відповідає моєму волевиявленню» та рукописний запис з заяві про призначення/перерахунку пенсії ОСОБА_4 від 02.12.1999, на аркуші справи № 8, яка перебуває в матеріалах цивільної справи № 214/10613/21 в конверті на аркуші справи № 150, виконані різними особами.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що не знали про існування заповіту від імені ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як видно з матеріалів справи, предметом позову є визнання заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 420 - нікчемним.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України), що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 по справі № 917/1338/18.

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні вимоги про визнання заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 420- нікчемним.

В той же час, судом достовірно встановлено, що мало місце порушення вимог, щодо форми складання, посвідчення та реєстрації заповіту складеного 07.11.2017 від імені ОСОБА_4 , так, як при дослідженні оригіналів заповіту, виявлено, що останні мають різний зміст, про те датовані однією датою, та зареєстровані в Спадковому реєстрі під № 420, у зв`язку із чим, неможливо визначити волевиявлення спадкодавця, щодо складу спадкової маси, яку від заповів ОСОБА_5 .

Що стосується позовної вимоги про виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420, суд приходить до наступного.

Зібраними доказами судом встановлено, що заповіт, складений 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , посвідчений 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 420- є нікчемним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Зважаючи на те, що оспорюваний заповіт є нікчемним, вимоги позивача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом виключення зі Спадкового реєстру запису про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420, є обґрунтованою, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок (Том № 1 а.с. 169) та витрати пов`язані із проведенням експертизи 9559 гривень 20 копійок (Том № 2 а.с. 116).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 , Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про визнання заповіту нікчемним задовольнити частково.

Виключити зі Спадкового реєстру запис про реєстрацію заповіту складеного 07.11.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 07.11.2017 секретарем виконавчого комітету Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кандибою Світланою Ярославівною, зареєстрованого в реєстрі за № 420.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок та витрати пов`язані із проведенням експертизи 9559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять ) гривень 20 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 12.06.2024.

Суддя: