УХВАЛА

13 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/3725/22

провадження № 22-ц/4809/1107/24

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільним майном чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 1998 року по 2020 рік; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням у частині відмови у задоволенні вимоги про визнання на позивачкою права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Подана у справі апеляційна скарга підлягає залишенню без руху за наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: клопотання особи, яка подала скаргу.

Водночас, у прохальній частині апеляційної скарги не зазначено розміру частини житлового будинку, право власності на яку скаржниця просить визнати за собою. Натомість, замість цієї інформації проставлені знаки питання.

Крім того, п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (п. 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17).

Відповідно до п.п. 2, 9, 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19.

Отже, судовий збір з вимог про визнання права власності на частину нерухомого майна визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За вимогами ч. 4 ст. 6 Закону, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Виходячи з наведених законодавчих вимог, враховуючи вартість оспорюваного нерухомого майна, зазначену у договорі купівлі-продажу від 24 грудня 2022 року у сумі 43600,00 грн (а.с. 111-112) та розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01 січня 2022 року, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі скаржниця мала сплатити судовий збір у сумі 1488,60 грн: 992,40 грн (мінімальна ставка судового збору за вимогою майнового характеру у 2022 році) х 150% = 1488,60 грн.

Однак, як встановлено апеляційним судом, скаржницею до апеляційної скарги додано платіжну інструкцію, що засвідчує сплату судового збору у сумі 397,12 грн, що на 1091,48 грн менше від суми судового збору, яка підлягає сплаті відповідно до Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

За викладеного, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 травня 2024 року,- залишити без руху.

Запропонувати скаржниці у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- апеляційну скаргу, прохальна частина якої оформлена у відповідності до вимог процесуального закону, а також доказ направлення виправленої апеляційної скарги відповідачу;

- докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 1091,48 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду.

У разі невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич