Справа № 301/894/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді:Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року у складі судді Гички О.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки представник позивача ОСОБА_3 до кожної заяви про відкладення розгляду справи додавала письмові докази про причини її відсутності, а тому відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, неявка представника була з поважної причини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

На електронну адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від представника позивача адвоката Микити М.Ф. про відкладення розгляду справи, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки надіслана не за допомогою підсистеми «Електронний суд», а електронною поштою без використання електронного цифрового підпису, що дає підстави стверджувати, що заявник використав спосіб звернення до суду не передбачений чинним процесуальним законодавством, а тому така заява не може братися до уваги.

Відтак, справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання повторно не з`явились, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Законом передбачено баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Подібна норма міститься і в ч.5 ст.223 ЦПК України.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що умовами залишення позовної заяви без розгляду є:

- повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання;

- повідомлення позивача (заявника) про судове засідання належним чином;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання, або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання;

- неявка в судове засідання позивача перешкоджає вирішенню спору;

- від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

05.03.2023 року позивачем ОСОБА_1 було подано до Іршавського районного суду Закарпатської області заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 21.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Справа до розгляду призначалась, зокрема на: 18.09.2023 року, 22.11.2023 року 11.12.2023 року, 10.01.2024 року, 24.01.2024 року, 27.02.2024 року.

В судове засідання, призначене на 18.09.2023 на 10 год. 00 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я (а.с.86). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.83),

В судове засідання призначене на 22.11.2023 року на 10 год. 00 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в іншому судовому засіданні (а.с.117). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставкою повідомлення у додаток «Viber» (а.с.116).

В судове засідання призначене на 11.12.2023 року на 11 год. 00 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в іншому судовому засіданні (а.с.128). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.125).

В судове засідання призначене на 10.01.2024 року на 14 год. 40 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в іншому судовому засіданні (а.с.142). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставкою повідомлення у додаток «Viber» (а.с.135).

В судове засідання призначене на 24.01.2024 року на 09 год. 15 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в іншому судовому засіданні (а.с.152). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.149).

В судове засідання призначене на 27.02.2024 року на 09 год. 30 хв. представник позивача адвокат Микита М.Ф. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що братиме участь в розгляді кримінальної справи (а.с.163). Позивач ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.160).

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду з підстав п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання повторно не з`явились, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19.

Подані представника позивача адвоката Микити М.Ф. заяви 18.09.2023 року, 22.11.2023 року, 11.12.2023 року, 23.01.2024 року, 26.02.2024 року про відкладення розгляду справи свідчать про обізнаність позивача та його представника про розгляд даної справи на всі вищевказані дати, однак шість разів позивачем було подано заяву про відкладення розгляду справи.

Отже, позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання повторно не з`явились, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, а тому у суду були наявні правові підстави для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду, так як представник позивача ОСОБА_3 до кожної заяви про відкладення розгляду справи додавала письмові докази про причини її відсутності не заслуговують на увагу, оскільки суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача та його представника і у випадку повторної неявки позивача та його представника, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення заявленого позову без розгляду. Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2024 року залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: