ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/466/24

Провадження № 22-ц/4820/655/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/466/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року (суддя Продан Б.Г., повне судове рішення складено 18 січня 2024 року) у справі за заявою ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 вказував, що в ході пошуків можливостей для започаткування власного бізнесу в мережі Інтернет натрапив на рекламу «авторської системи продажів», на основі посередництва між власником товару та його покупцем, яка має назву «дропшипінг». Інформація про цю систему продажів була розміщена на веб-сайті https://smartlead.com.ua, який на теперішній час вже недоступний для входу. Як відеоролики, так і зміст вказаного веб-сайту заохочують, спонукають людей, які їх переглядають, до того, щоб приєднатися до співпраці з компанією Smart Lead i з допомогою цієї компанії створити інтернет-магазин, який ця компанія за деяку плату зобов`язується вивести на маркетплейс (торгову площадку) «Розетка». Умовою початку співпраці з компанією Smart Lead є обов`язковість реєстрації кожним клієнтом підприємницької діяльності у встановленому законом порядку, з подальшою сплатою податків та зборів, і заявник вирішив прийняти пропозицію цієї компанії, що була розміщена на її сайті як публічний договір (оферта), оплативши у серпні 2019 року придбання пакету послуг «Platinum» двома частинами: перший платіж сумою 30600 грн, здійснений 09.08.2019 з кредитної карти Монобанк і другий на суму 24000 грн, здійснений 23.08.2019 з тієї ж кредитної карти. Проте, після приєднання до договору оферти та оплати послуг, що пропонуються в цьому договорі, оплачені послуги заявнику так і не були надані. Тобто, відбулась подія (факт) заволодіння його грошима кимось з осіб, котрі в розділі 27 публічного договору (оферті) вказані як постачальники послуг. На письмові звернення про повернення грошей до так званої компанії Smart Lead за адресами, що були вказані на її веб-сайті та у договорі оферти, відповідей ОСОБА_1 не отримав, незважаючи на те, що його листи були вручені за обома адресами, на які надсилались.

21.12.2020 заявник звернувся до Красилівського ВП ГУНП у Хмельницькій області з заявою про вчинення щодо нього кримінального правопорушення і на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 травня 2021 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР 03 квітня 2021 року. При цьому поліція фактично не провела розслідування вчиненого щодо заявника злочину і 30 вересня 2021 року закрила кримінальне провадження.

ОСОБА_1 вказує, що рішенням Господарського суду м. Києва від 07 серпня 2023 року йому відмовлено в задоволенні позовних вимог до ФОП ОСОБА_2 , який є засновником так званої компанії Smart Lead через те, що ??матеріали справи не містять доказів, що ФОП ОСОБА_2 надавав послуги з навчання стосовно створення інтернет-магазинів та виведення їх на торгову площадку «Розетка»; наявні в матеріалах справи квитанції та відповіді Банка не свідчать про те, що позивач перерахував кошти за надання такої послуги підприємцю; ??відсутні підстави ототожнювати компанію Smart Lead виключно з підприємцем.

На думку заявника, невстановлена особа, яка в серпні 2019 року отримала від нього кошти загальною сумою 54600 грн, не надавала йому послуг з виведення інтернет-магазину на торгову площадку «Розетка», а відтак кошти отримала безпідставно.

А тому, ОСОБА_1 вказує, що зважаючи на безпідставність отримання невстановленою особою коштів, що були ним сплачені у серпні 2019 року, існує необхідність встановити цю особу і таке встановлення може відбутись тільки шляхом розкриття банківської таємниці.

Заявник зазначає, що рахунок невстановленої особи, на який він сплатив кошти, був відкритий у платіжній системі LiqPay, отримувач коштів у квитанціях, що підтверджують здійснення платежів, вказаний як LIQPAY*Smart Lead. Оскільки материнською компанією платіжної системи LiqPay є АТ КБ «Приватбанк», то саме цей банк і є заінтересованою особою при розгляді заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Проте, АТ КБ «Приватбанк» надало відповідь про те, що затребувана ним інформація не надається третім особам.

ОСОБА_1 посилається на те, що така інформація про особу-отримувача коштів є необхідною для звернення до суду з цивільним позовом до такої особи, яка набула кошти без достатньої правової підстави.

Зважаючи на викладене, заявник просив суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» розкрити банківську таємницю та надати йому або його представнику письмові відомості про особу, на ім`я якої був відкритий рахунок в платіжній системі LiqPay, котра в квитанціях від 02.02.2020 №Х2P3-21B5-573Р-4151, дата і час платежу 09.08.2019, 10:01:23 та від 02.02.2020 № НОМЕР_1 , дата і час платежу 23.08.2019, 19:14:13, є одержувачем коштів і вказана, як LIQPAY*Smart Lead.

Обсяги (необхідні межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю: прізвище, ім`я, по батькові особи, на ім`я якої був відкритий рахунок LIQPAY*Smart Lead, на який у серпні 2019 року були здійснені платежі, що мають вищенаведені реквізити; реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) цієї ж особи, на ім`я якої був відкритий рахунок LIQPAY*Smart Lead у платіжній системі LiqPay.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що, звертаючись до суду з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, він має як право на звернення до суду, так і законний інтерес в отриманні від банку інформації, що містить банківську таємницю. Отже, виходячи з того, що отримати від банку інформацію, яка містить банківську таємницю він може тільки за рішенням суду, він й звернувся до суду першої інстанції з відповідною заявою.

Законність інтересу заявника в отриманні від банку інформації, що містить банківську таємницю, полягає в тому, що він прагне домогтися виконання невстановленою особою обов`язку, покладеного на неї статтею 1212 ЦК України, а саме: повернення його майна (коштів), які ця невстановлена особа набула без достатньої правової підстави. В ситуації, що склалася, банківська таємниця надає можливість цій невстановленій особі уникати, ухилятись від виконання покладеного на неї законом обов`язку щодо повернення майна (коштів). Саме тому й існує необхідність у розкритті банківської таємниці, котра стосується цієї невстановленої особи.

Суд першої інстанції, зробивши висновок, що заявник нібито не входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, і прийнявши рішення, яким не задовольнив заяву, обмежив, на думку ОСОБА_1 , його в праві на отримання інформації про особу, яка, заволодівши його майном (коштами) і ховаючись за банківською таємницею, продовжує ці кошти утримувати у себе, не маючи на це правових підстав.

Також апелянт зазначає, що в рішенні суду виникла і має місце очевидна суперечність в позиції суду, яка спочатку була викладена в ухвалі про відкриття провадження (висновок суду про повну відповідність змісту заяви вимогам статті 348 ЦПК), а згодом - змінилася в рішенні суду (висновок про начебто відсутність в змісті заяви обґрунтування необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а отже й про невідповідність змісту заяви вимогам статті 348 ЦПК).

Крім того, ОСОБА_1 зауважує, що суд, відмовляючи в задоволенні заяви про розкриття банківської таємниці і вказуючи як одну з підстав для такої відмови ненадання заявником документів, що підтверджують його право на отримання такої інформації, вдався до вигадування неіснуючих в чинному законодавстві норм про «документи, які підтверджують право». Поряд з тим, до заяви були додані всі необхідні документи, що вказують на факт заволодіння невстановленою особою майном (коштами) заявника без достатньої правової підстави.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» розкрити банківську таємницю та надати йому або його представнику письмові відомості про особу, на ім`я якої був відкритий рахунок в платіжній системі LiqPay, котра в квитанціях від 02.02.2020 №X2P3-21B5-573Р-4151, дата і час платежу 09.08.2019, 10:01:23 та від 02.02.2020 № НОМЕР_1 , дата і час платежу 23.08.2019, 19:14:13, є одержувачем коштів і вказана як LIQPAY*Smart Lead.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заявник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник заінтересованої особи АТ КБ «Приватбанк» до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не обґрунтував необхідності розкриття інформації, що містить банківську таємницю, а також те, що заявник не входить до переліку осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, і не надав документів, що підтверджують право на отримання вказаної інформації.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 347 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

З огляду на положення частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2023 року, у справі №924/123/23, що є преюдиційним до цієї справи, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії щодо пропонування послуги та стягнення 246 863,04 грн.

Цим рішенням встановлено, що за умовами публічного договору, наданого ОСОБА_1 , під компанією Smart Lead розуміється дванадцять різних фізичних осіб - підприємців, у залежності від залежності замовленого пакета участі; реквізити конкретного надавача послуг повинні фіксуватися у виставленому рахунку чи в електронному інвойсі платіжної системи.

Виконуючи умови публічного договору, ОСОБА_1 здійснив такі дії: - оплатив придбання пакету послуг «Platinum» двома частинами: перший платіж на суму 30 600 грн здійснено 09.08.2019 з кредитної карти Монобанку і другий на суму 24 000 грн здійснено 23.08.2019 з тієї ж кредитної карти на карту Приватбанку по системі «LiqPay»; на той час вартість пакету послуг «Platinum» становила 57 000 грн, при цьому, ОСОБА_1 була запропонована знижка на 2 400 грн (на той час - еквівалент 100 доларів США); - після придбання пакету послуг «Platinum», продовжуючи виконання визначених публічним договором умов, 13.08.2019 ОСОБА_1 зареєструвався як фізична особа - підприємець; - після того, як було оплачено придбання пакету послуг «Platinum», компанією Smart Lead було надано позивачу доступ до робочого кабінету на вебсайті http://smartlead2018.abckabiner.ru/login, на якому містився перелік завдань, які ОСОБА_1 мав виконати для створення інтернет-магазину, вибору постачальників, наповнення магазину товарами та набуття навиків керування інтернет-магазином; в ході роботи над виконанням завдань, ОСОБА_1 зареєстрував і оплатив домен та хостинг у рекомендованого компанією Smart Lead хостинг-провайдера, витрати на купівлю домена становили 312 грн, а витрати на оплату хостингу - 1984 грн.

Банк не надав на запит суду відомості про особу, на ім`я якої було відкрито рахунок в платіжній системі «LiqPay», яка є одержувачем коштів за квитанціями від 02.02.2020 №X2P3-21B5-573P-4151 (дата і час платежу: 09.08.2019 о 10:01:23 год.) і від 02.02.2020 №MKA3-8EM7-M561-6B41 (дата і час платежу: 23.08.2019 о 19:14:13 год.) та вказана як LIQPAY*Smart Lead.

Відповідно до постанови слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2021 зі справи №686/11681/21 під час розгляду скарги ОСОБА_1 встановлено, що він звертався до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області з заявою від 21.12.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення; згідно з листами від 28.12.2020 №9491/109/04-2020 начальника Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області і від 13.04.2021 №2619/109/04-2021 начальника відділу поліцейської діяльності №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.

Вказаною постановою було зобов`язано уповноважену особу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, обставини якого викладені у заяві ОСОБА_1 від 21.12.2020.

На виконання постанови слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2021 зі справи №686/11681/21 до ЄРДР 03.06.2021 внесено відповідну інформацію.

Постановою Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 30.09.2021 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03.06.2021 за №0000592, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 КК України.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.01.2023 зі справи №677/25/23 у відкритті провадження зі справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору оферти відмовлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про їх обґрунтованість враховуючи наступне.

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов`язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею відповідно до статті 60 Закону.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) інформація про організацію та здійснення охорони банку та осіб, які перебувають у приміщеннях банку; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності; 10) інформація про організацію та здійснення інкасації коштів та/або перевезення валютних цінностей; 11) інформація про банки чи клієнтів банків, що збирається від банків під час здійснення банківського нагляду, валютного нагляду, нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, оверсайту платіжної інфраструктури, а також нагляду у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; 12) інформація про банки чи клієнтів банків, отримана Національним банком України відповідно до міжнародного договору або за принципом взаємності від органу банківського нагляду іншої держави; 13) рішення Національного банку України про застосування заходів впливу, крім рішень про накладення штрафів, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банківської таємниці, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; за рішенням суду.

В обґрунтування заяви про розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 , з посиланням на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2023, зазначав, що невстановлена особа, яка в серпні 2019 року отримала від нього кошти загальною сумою 54600 грн, не надавала йому послуг з виведення його інтернет-магазину на торгову площадку «Розетка», а відтак отримала його кошти безпідставно. І, враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» було відмовлено заявнику у наданні відомостей про особу, на ім`я якої відкрито рахунок в системі LiqPay, на який він здійснив відповідні платежі та маючи намір звернутися до суду із позовом до цієї особи на підставі статті 1212 ЦК України, заявник просив суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» розкрити банківську таємницю щодо вищевказаних обставин та особи.

Так, за приписами частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи те, що задля реалізації ОСОБА_1 правового механізму, встановленого статтею 1212 ЦК України, йому необхідно встановити особу, на ім`я якої був відкритий рахунок в платіжній системі LiqPay, яка, на думку заявника, безпідставно отримала його грошові кошти, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви, адже така інформація є банківською таємницею та здобути її в інший спосіб заявник не зможе.

Судом першої інстанції обставини, що були заявлені ОСОБА_1 , як підстава для звернення із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, у повному обсязі встановлені не були, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволені цієї заяви.

Враховуючи наведене оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та про зобов`язання АТ КБ «Приватбанк» розкрити інформацію, що містить банківську таємницю та надати заявнику письмові відомості, а саме: прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) особи на ім`я якої був відкритий рахунок в платіжній системі LiqPay, котра в квитанціях від 02.02.2020 №Х2P3-21B5-573P-4151, дата і час платежу 09.08.2019, 10:01:23 та від 02.02.2020 № НОМЕР_1 , дата і час платежу 23.08.2019, 19:14:13, є одержувачем коштів і вказана як LIQPAY*Smart Lead.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) розкрити інформацію, що містить банківську таємницю та надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) письмові відомості, а саме: прізвище, ім`я, по батькові та реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) особи на ім`я якої був відкритий рахунок в платіжній системі LiqPay, котра в квитанціях від 02.02.2020 №Х2P3-21B5-573P-4151, дата і час платежу 09.08.2019, 10:01:23 та від 02.02.2020 № НОМЕР_1 , дата і час платежу 23.08.2019, 19:14:13, є одержувачем коштів і вказана як LIQPAY*Smart Lead.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай