Провадження № 2/953/1286/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Свириденков К.П.,

учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ,

Відповідач Харківська міська рада, місцезнаходження 61001, м. Харків, майдан Конституції, 7,

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ,

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_3 ,

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Юлія Володимирівна, місцезнаходження: 61165, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, офіс № 2.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Юлії Володимирівни, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В., в якому просить визначити додатковий строк про подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 травня 2023 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1. квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; 2. квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; 3. жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ; 4. земельна ділянка, розташована на території АДРЕСА_7 .

Після смерті дружини позивач звернувся з заявою від 07 грудня 2023 про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Ю.В., де отримав інформацію щодо пропуску 6-ти місячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, а у подальшому - постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 07.12.2023 № 217/02-31. Вказана постанова мотивована тим, що відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 не проживав зі спадкодавицею ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та не звернувся до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що спадщину не прийняв. Підпунктом 3.13 п. 3 гл. 10 розд. II Порядку встановлено, що якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Також у постанові було роз`яснено про можливість звернутися до суду з відповідною заявою.

Позивач, який мешкає у місті Харкові, у зв`язку з активними бойовими діями на території України та в м. Харкові пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; веденням активних бойових дій у м. Харкові; у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в медичному закладі; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, наявність обставини введення на території України воєнного стану, постійної загрози життю та здоров`ю під час артилерійських та ракетних обстрілів, перебуванням на стаціонарному лікуванні в медичному закладі; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини позивач, не мав можливості своєчасно, до спливу 6-ти місячного строку звернутися безпосередньо до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Ю.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, не зважаючи на пропуск 6 місяців, який передбачений ст. 1270 ЦК України, він звернувся із заявою про прийняття спадщини до спливу 10-ти місячного строку, що було передбачено положеннями Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час виникнення спірних правовідносин. Позивач вважає, що в нього були об`єктивні перешкоди для своєчасної подачі відповідної заяви, а тому існують поважні причини для надання йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Законом не передбачено іншої можливості для визначення додаткового строку для прийняття спадщини окрім як за рішенням суду.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача Харківської міської ради та третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Ю.В., будучи своєчасно і належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не з`явились та не повідомили про причини неприбуття.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Рух справи.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 січня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Лучнікової Юлії Володимирівни належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №71135130, заведеної 23 серпня 2023 року після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 14 березня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Мереф`янською міською радою Харківського району від 04 травня 2023 року.

ОСОБА_4 є дружиною позивача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 25 січня 1980 року.

23 серпня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучніковою Ю.В. після померлої ОСОБА_4 заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 71135130, номер у нотаріуса 16/2023.

Померлій ОСОБА_4 на праві власності належать: 1) квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу № У1-1-1109 від 24 грудня 1994 року; 2) квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу №Н1-10 від 16 січня 1996 року, технічним паспортом, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «ХМБТІ», актом державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 10 квітня 2000 року, рішенням про затвердження акту прийомки у експлуатацію балкон-тераси до квартири АДРЕСА_8 ; 3) жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 травня 1995 року, державним актом на право приватної власності на землю, технічним паспортом; 4) земельна ділянка, розташована на території АДРЕСА_7 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 квітня 1997 року.

Згідно довідки Інституту патології хребта та суглобів ім. професора М.І. Сітенко ОСОБА_1 з 05.10.2023 по 27.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта. Кила міжхребтового диску на рівні сегменту L-2, L-3. Компресійно-колінцевий синдром зліва L-3. Люмбалгія.

Судом встановлено, що позивач 07 грудня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Ю.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті дружини ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучніковою Ю.В. від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини ОСОБА_4 у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини.

На виконання ухвали суду від 18.01.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Ю.В. надано копію спадкової справи № 711135130 заведеної після смерті ОСОБА_4 .

Заяву про прийняття спадщини після її смерті у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, подав її син ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, статей 12-1 та 20 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 ЗУ «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Наразі положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року.

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті дружини і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що пропустив відповідний строк у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; веденням активних бойових дій у м. Харкові; у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні в медичному закладі; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до ч.ч 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24 лютого 2022 року і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, перебування позивача на стаціонарному лікуванні в медичному закладі на момент спливу строку на подання заяви про прийняття спадщини - з 05 жовтня 2023 року по 27 жовтня 2023 року, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений ОСОБА_1 строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись чинними на момент виникнення спірних правовідносин положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений на 4 місяці.

Так, дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, до 09.05.2023 року (наразі ці положення виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023) було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці.

Верховний Суд в постанові від 18 січня 2023 року у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним прав на спадщину.

Разом з цим, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині вимог до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з наступних підстав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 759/3515/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм права стосовно категорій належного і неналежного відповідача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Задоволення позову, як і відмова в його задоволенні, не буде вирішенням питання про права, та (або) обов`язки Харківської міської ради, оскільки наявні спадкоємця, які претендують на спірну спадщину.

Відтак, Харківська міська рада визнається судом неналежним відповідачем у справі, зазначаючи, що належними відповідачами є спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залучені до у часті у справі у якості відповідачів.

Позивач у даній справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем в порядку передбаченому ст. 51 ЦПК не заявляв.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.07.2020 у справі № 759/3515/19).

Щодо судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №18-1029214/1 від 18.12.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог до відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Юлія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині вимог до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 536 (п`ятсоттридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Харківська міська рада, , місцезнаходження 61001, м. Харків, майдан Конституції, 7.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ,

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ,

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Юлія Володимирівна, місцезнаходження: 61165, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, офіс № 2.

Суддя Т.В. Бобко