Справа № 523/7028/24
Провадження №4-с/523/66/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7, в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, особа, дії якої оскаржуються : Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Терзіанова К.В., зі скаргою в якій просив :

-визнати неправомірною бездіяльність уповноважених осіб Суворовського відділу виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 .

-зняти арешт та заборону на відчуження з усього рухомого майна та нерухомого майна, належного ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 накладений за виконавчим провадженням ВП №49333505.

-виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про публічні обтяження відомості щодо публічного обтяження арешт рухомого майна ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровані на підставі обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням ВП №49333505.

-виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 наступної інформації:

1.Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень Номер запису про обтяження: 12097095 (спеціальний розділ) Дата, час державної реєстрації: 18.11.2015 10:22:41 Державний реєстратор: Шавиріна Ірина Олександрівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 49333505, виданий 12.11.2015, видавник: Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коренюк Олена Володимирівна Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26236281 від 18.11.2015 10:23:25, ОСОБА_2 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 65102, Одеська обл., м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36-Г Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, яке належить боржнику;

2. Актуальна інформація про об`єкт речових прав Номер запису про обтяження: 12428715 (спеціальний розділ) Дата, час державної реєстрації: 08.12.2015 17:48:12 Державний реєстратор: Калашнік Дмитро Сергійович, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 49333505, виданий 12.11.2015, видавник: Головний державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коренюк Олена Володимирівна Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26877509 від 08.12.2015 17:48:59, ОСОБА_3 , Головного Управління державної реєстрації територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 65102, Одеська обл., м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36-Г Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 стор. 2 з 4 RRP-4HKLGPDLQ Опис предмета обтяження: все нерухоме майно, яке належить боржнику;

3. Актуальна інформація про об`єкт речових прав Номер запису про обтяження: 13031827 (спеціальний розділ) Дата, час державної реєстрації: 28.01.2016 10:43:01 Державний реєстратор: Оперчук Ірина Михайлівна, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 49333505, виданий 27.01.2016, видавник: ОСОБА_4 , Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська обл. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27968742 від 28.01.2016 10:44:25, ОСОБА_5 , Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Одеська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна Відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 65102, Одеська обл., м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36-Г Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08.07.2015 року по справі 523/9472/15 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за мировою угодою, відкрите виконавче провадження ВП № 49333505 за яким постановами державного виконавця накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 .

14.07.2016 року виконавче провадження ВП №49333505 було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що проте арешти, які були накладені на рухоме та нерухоме майно скаржника не були зняті та продовжують діяти станом на дату подання скарги, виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт знищено, скаржник звернувся з вказаною скаргою до суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 просила задовольнити скаргу.

В судовому засіданні представник Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса)- Тріфонов О.Ю. проси відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених із боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів із дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022року у справі №127/1541/14-ц(провадження №61-2829св21).

Як встановлено судом, 14.07.2016 року державним виконавцем на підставі п.8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 49333505.

Виконавче провадження №49333505 знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Арешт накладений в рамках виконавчого провадження № 49333505 на все нерухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 на даний час не знятий.

У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції". закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положенням ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (майже 8 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на викладене та враховуючи, що на даний час виконавче провадження № 49333505 завершене та знищене у зв`язку з закінченням строку зберігання, суд погоджується з доводами скаржника про те, що арешт, на даний час з урахуванням відсутності підстав його застосування, порушує його права як власника майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що матеріали виконавчого провадження знищені, внаслідок чого Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позбавлений можливості вчиняти будь-які дії щодо вказаного виконавчого провадження, тому скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності зазначеного Відділу не підлягає задоволенню.

За вказаних обставин, скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 447- 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, особа, дії якої оскаржуються : Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса)- задовольнити частково.

Зобов`язати Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) зняти арешт та заборону на відчуження з усього рухомого та нерухомого майна, належного ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного в рамах виконавчого провадження ВП №49333505 постановами Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 12.11.2015 року та від 27.01.2016 року, номери запису про обтяжень: 12097095 (спеціальний розділ) дата, час державної реєстрації: 18.11.2015 року, 12428715 (спеціальний розділ) дата, час державної реєстрації: 08.12.2015 року, 13031827 (спеціальний розділ) дата, час державної реєстрації: 28.01.2016 року.

В решті вимог скарги- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.05.2024 року.

Суддя