1Справа № 335/4949/24 6/335/146/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючої судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Шевченко К.В., представника заявника ОСОБА_1 , представника стягувача ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи: Романенко О.О., боржника ОСОБА_3 9 в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Антона Юрійовича в особі представника адвоката Іваниці Олени Олександрівни, стягувач ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_3 , заінтересована особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району про надання дозволу на звернення стягнення та примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника, в якому зареєстрована малолітня дитина,,
У квітні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антона Юрійовича в особі представника адвоката Іваниці Олени Олександрівни, звернувся до суду із поданням про надання дозволу на звернення стягнення та примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника, в якому зареєстрована малолітня дитина, стягувач ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_3 , заінтересована особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування.
В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича знаходиться зведене виконавче провадження № 71921121 до складу якого входять:Виконавче провадження № 71916024 з примусового виконання виконавчого листа № 335/444/20, виданого 05.09.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану злочином в сумі 100 000 грн;Виконавче провадження № 71916301 з примусового виконання виконавчого листа № 335/444/20, виданого 05.09.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 11 000 грн.
Згідно виконавчого документу встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 30.05.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника що знаходяться на всіх відкритих рахунках боржника. Ще 08.04.2024 року, з метою забезпечення реального виконання зведеного виконавчого провадження №71921121, керуючись статею 56 Закону 1404-VІІІ, приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна, якою на все майно боржника накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
З дати набрання законної сили рішень суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувана не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на його ухилення від виконання рішень суду. Отже, боржником фактично з моменту відкриття виконавчого провадження (30.05.2023 року) не вжито жодної дії, направленої на виконання рішення суду, що порушує вимоги Закону 1404-VIII, в тому числі і частину 5 статті 19.
В подальшому з метою виконання зведеного виконавчого провадження №71921121 приватним виконавцем вжиті передбачені Законом № 1404-VIII заходи примусового виконання.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.05.2023 року № 334064283, встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстроване наступне нерухоме майно, а саме:квартира, загальною площею: 29,85 кв.м., житловою площею: 16,47 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;квартира, загальною площею: 67,21 кв.м., житловою площею: 39,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; і 19/50 частини квартири, загальною площею: 70,45 кв.м., житловою площею: 49,33 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
31.05.2023 року та 23.06.2023 року в зв`язку з наявністю зареєстрованого за боржником нерухомого майна приватним виконавцем з метою встановлення реєстрації проживання громадян за адресами квартир, які знаходяться у власності боржника ОСОБА_3 , до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР направлено відповідні запити.
01.06.2023 року на запит приватного виконавця від 31.05.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-46/3/3646), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13.07.2023 року на запит приватного виконавця від 23.06.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-45/3/798), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ., ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5
13.07.2023 року на запит приватного виконавця від 23.06.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-45/3/799), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В подальшому 18.09.2023 року приватним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та метою виконання зведеного виконавчого провадження № 719251121 було описане та арештоване майно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), а саме: квартира, загальною площею: 29,85 кв.м., житловою площею: 16,47 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої заборонено реєстрацію місця проживання третіх осіб.
Але, у зв`язку з встановленням в ході виконання зведеного виконавчого провадження №71921121, що в квартирі за адресою АДРЕСА_4 зареєстроване місце проживання малолітньої особи - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним виконавцем відповідно до п. 30 Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5, 20.09.2023 року та 29.09.2023 року голові районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району направлено заяву щодо надання дозволу на відчуження квартири АДРЕСА_5 , в якій зазначено, що за ОСОБА_3 , матір`ю малолітньої особи - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване право власності ще на частину квартири за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджує, що у разі надання дозволу на відчуження майна то у малолітнього ОСОБА_6 можливе інше місце проживання. 02.11.2023 року приватним виконавцем отримано листи районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № 2542/01-20/20.01-2426 від 19.10.2023 року та № 2430/01-20/20.01-2212 від 27.09.2023 року, якими зазначено про недоцільність надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та має право користуватися малолітня дитина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
09.11.2023 року від стягувана ОСОБА_4 надійшло клопотання від 08.11.2023 року про передачу у встановленому законом порядку на реалізацію нерухомого майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_5 .
09.11.203 року приватним виконавцем надано відповідь на клопотання представника ОСОБА_4 від 08.11.2023 року, в якій повідомлено та констатовано, що підстави для задоволення клопотання у приватного виконавця відсутні.
На підставі даної відмови, ОСОБА_4 (стягувачем у виконавчому провадженні) до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було подано скаргу на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича, а саме щодо не звернення до суду із заявою (клопотанням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 та не передачі в межах виконавчою провадження № 71921121 на примусову реалізацію нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_5 , яка належить боржникові, та зобов`язання приватного виконавця вчинити дії щодо звернення стягнення на вищевказану квартиру.
Оцінюючи листи районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районі, як органу опіки та піклування, від 27.09.2023 року та 19.10.2023 року якими відмовлено у наданні дозволу на реалізацію арештованої квартирі, приватний виконавець не погоджується з висновками районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районі, як органу опіки та піклування, від 27.09.2023 року та 19.10.2023 року, оскільки вони не є достатньо обґрунтованими та вважає за доцільне задоволення судом даного подання.
Приватний виконавець просить суд надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценко Антону Юрійовичу на звернення стягнення та примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі» продажу, серія та номер: 1025, виданого 14.12.2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., в якій зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виконання виконавчих листів № 335/444/20, виданих 05.09.2022 року Орджонікідзевськім районним судом м. Запоріжжя.
Ухвалою судді від 01.05.2024 року прийнято заяву приватного виконавця до провадження. Призначене у справі судове засідання.
У судовому засіданні представник приватного виконавця подання підтримав і просить його задовольнити на підставах, що викладені у поданні. Зазначив, що протягом двох років судове рішення з боку ОСОБА_3 не виконувалося, жодних дій не вчинялося. Лише у 2024 року було перераховано із заробітної плати ОСОБА_3 стягувачу близько 6333 грн., але з огляду на суму боргу це є неналежним виконанням рішення суду. Вказав, що права дитини порушені не будуть, оскільки у ОСОБА_3 є інше житло, яке може бути можливого місця проживання неповнолітнього ОСОБА_6 ..
У судовому засіданні представник стягувача подання підтримав і просить його задовольнити на підставах, що викладені у поданні. Зазначив, що протягом двох років судове рішення з боку ОСОБА_3 не виконувалося, жодних дій не вчинялося., у зв`язку із чим стягувач звертався до суду зі скаргою на дії виконавця, яка була задоволена судом та визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця Проценка Антона Юрійовича, яка полягає у незверненні до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника та не переданні в межах виконавчого провадження №71921121 на примусову реалізацію нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 ; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича в межах виконавчого провадження ВП № 71921121 вчинити дії щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_5 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 . Лише у травні 2024 року було перераховано із заробітної плати ОСОБА_3 стягувачу близько 6333 грн. Права дитини порушені не будуть, оскільки у ОСОБА_3 є інше житло, яке може бути можливого місця проживання неповнолітнього ОСОБА_6 ..
У судовому засіданні представник органу опіки та піклування просить відмовити у задоволенні подання на підставах, що викладені у письмових запереченнях, які подані до суду.
У судовому засіданні боржник ОСОБА_3 яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Кам`янська виправна колонія №34», заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_4 . Пояснила, що їй було невідомо про відкриття виконавчого провадження. Грошові кошти для добровільного виконання вироку суду в частині стягнення з неї шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у неї відсутні. Вона отримує дохід виключно за місцем відбування покарання. Їй на праві власності належать частина квартири АДРЕСА_6 та квартира АДРЕСА_5 . В останній кватирі зареєстроване місце проживання її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тимчасово в зазначеній квартирі не проживає, оскільки через збройну агресію РФ проти України з метою забезпечення його безпеки був вимушений виїхати у супроводі доньки боржника до Республіки Польща. Квартира АДРЕСА_7 була відчужена боржником задовго до її засудження. Також, вказала, що з її заробітної плати нещодавно почали здійснюватися примусові відрахування на користь стягувача.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича (надалі - приватний виконавець) знаходиться зведене виконавче провадження № 71921121 до складу якого входять:
Виконавче провадження № 71916024 з примусового виконання виконавчого листа № 335/444/20, виданого 05.09.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану злочином в сумі 100 000 грн;
Виконавче провадження № 71916301 з примусового виконання виконавчого листа № 335/444/20, виданого 05.09.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 11 000 грн.
Згідно виконавчого документу встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог частини першої статті 28 Закону 1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною У виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
30.05.2023 року приватним виконавцем на адресу боржника направлено рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження, якими зобов`язано боржника надати декларацію про майно та доходи боржника. Боржником декларацію про майно не надано.
30.05.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника що знаходяться на всіх відкритих рахунках боржника.
Боржник - ОСОБА_3 належним чином проінформована про відкриття зведеного виконавчого провадження № 71921121 та п невиконані нею зобов`язання перед ОСОБА_11 , тобто обізнана про наявність відкритих виконавчих проваджень, за якими вона є боржником.
Даний факт підтверджується ще й тим, що 19.02.2024 року, ОСОБА_3 особисто звернулася до приватного виконавця з письмовою заявою в якій зазначає про обізнаність відкритого відносно неї виконавчого провадження та в зв`язку з тим, що вона на даний час перебуває в ДУ «КВК (№34)» згодна сплачувати кошти за відшкодування моральної шкоди, завданої злочином з її заробітної плати.
Отже, боржником фактично з моменту відкриття виконавчого провадження (30.05.2023 року) не вжито жодної дії, направленої на виконання рішення суду, що порушує вимоги Закону 1404-VIII, в тому числі і частину 5 статті 19.
В подальшому з метою виконання зведеного виконавчого провадження №71921121 приватним виконавцем вжиті передбачені Законом № 1404-VIII заходи примусового виконання:
З метою виявлення майна боржника та майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та з метою отримання інформації про джерела отримання боржником доходів та наявність у боржника відкритих в установах банків розрахункових рахунків та інформації про зареєстровані транспортні засоби, приватний виконавцем до ДФС України та МВС України в Запорізькій області, зроблені запити, що генеруються в електронному вигляді шляхом завантаження відомостей до підсистеми АСВП.
Згідно довідки ДФС (електронної відповіді з підсистеми АСВП) від 30.05.2023 року, приватним виконавцем встановлено про наявність у боржника відкритих розрахункових рахунків в АТ КБ «Приват Банк», на підставі чого та відповідно до вимог ст. 56 Закону № 1404VІІІ, з метою забезпечення реального виконання рішення суду 30.05.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника що знаходяться на всіх відкритих рахунках боржника, копія постанови скерована для виконання в банківську установу в паперовому та в електронному вигляді - за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. В подальшому 31.05.2023 року, приватним виконавцем направлялися платіжні інструкції до установи банку для списання коштів, але кошти не надійшли.
Згідно довідки МВС України (електронної відповіді з підсистеми АСВП) від 02.06.2023 року встановлено, що за боржником транспортних засобів не зареєстровано.
Згідно довідки (електронної відповіді з підсистеми АСВП) ДФС Україї и від 30.05.2023 року, встановлено, що ОСОБА_3 отримує заробітну плату в ДУ КВК (№34)». В подальшому 12.03.2024 року приватним виконавцем керуючись статтями 10, 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника яку направлено на виконання до ДУ «КВК (№34)» та до відома сторонам виконавчого провадження.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.05.2023 року № 334064283, встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстроване наступне нерухоме майно, а саме:
-квартира, загальною площею: 29,85 кв.м., житловою площею: 16,47 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
-квартира, загальною площею: 67,21 кв.м., житловою площею: 39,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
-19/50 частини квартири, загальною площею: 70,45 кв.м., житловою площею: 49,33 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
31.05.2023 року та 23.06.2023 року в зв`язку з наявністю зареєстрованого за боржником нерухомого майна приватним виконавцем з метою встановлення реєстрації проживання громадян за адресами квартир, які знаходяться у власності боржника ОСОБА_3 , до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР направлено відповідні запити.
01.06.2023 року на запит приватного виконавця від 31.05.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-46/3/3646), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
13.07.2023 року на запит приватного виконавця від 23.06.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-45/3/798), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5
13.07.2023 року на запит приватного виконавця від 23.06.2023 року з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР надійшла інформація (вих. № 04-45/3/799), з якої вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В подальшому 18.09.2023 року приватним виконавцем керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та метою виконання зведеного виконавчого провадження № 719251121 було описане та арештоване майно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), а саме: квартира, загальною площею: 29,85 кв.м., житловою площею: 16,47 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої заборонено реєстрацію місця проживання третіх осіб.
Але, у зв`язку з встановленням в ході виконання зведеного виконавчого провадження №71921121, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання малолітньої особи - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним виконавцем відповідно до п. 30 Інструкції з організації примусового виконання рішень № 512/5, 20.09.2023 року та 29.09.2023 року голові районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району направлено заяву щодо надання дозволу на відчуження квартири АДРЕСА_5 , в якій зазначено, що за ОСОБА_3 , матір`ю малолітньої особи - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване право власності ще на частину квартири за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджує, що у разі надання дозволу на відчуження майна то у малолітнього ОСОБА_6 можливе інше місце проживання.
02.11.2023 року приватним виконавцем отримано листи районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № 2542/01-20/20.01-2426 від 19.10.2023 року та № 2430/01-20/20.01-2212 від 27.09.2023 року, якими зазначено про недоцільність надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та має право користуватися малолітня дитина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району відмовила в наданні дозволу на реалізацію вищезазначеної квартири з метою захисту інтересів малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має право користування зазначеною квартирою. Відмова мотивована тим, що у листі приватного виконавця відсутні відомості по гарантування збереження житлових прав дитини при реалізації майна боржника, відсутня згода батьків/законних представників дитини на вчинення правочину, відсутні документи, визначені Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.
09.11.2023 року від стягуваxа ОСОБА_4 надійшло клопотання від 08.11.2023 року про передачу у встановленому законом порядку на реалізацію нерухомого майна боржника, а саме, квартири АДРЕСА_5 .
09.11.203 року приватним виконавцем надано відповідь на клопотання представника ОСОБА_4 від 08.11.2023 року, в якій повідомлено та констатовано, що підстави для задоволення клопотання у приватного виконавця відсутні.
На підставі даної відмови, ОСОБА_4 (стягувачем у виконавчому провадженні) до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було подано скаргу на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича, а саме щодо не звернення до суду із заявою (клопотанням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 та не передачі в межах виконавчою провадження № 71921121 на примусову реалізацію нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_5 , яка належить боржникові, та зобов`язання приватного виконавця вчинити дії щодо звернення стягнення на вищевказану квартиру.
30.04.2024 року приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович звернувся до суду із даним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності тощо (ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
За змістом пункту 10 частини 3 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом; до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.
Пункт 1 частини 5 статті 19 Закону 1404-VІІІ передбачає, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Частиною 8 статті 19 Закону 1404-VIII передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Відповідно до частин 1, 6 статті 48 Закону 1404-VІІІ, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Статтею 50 Закону 1404-VІІІ передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.
Відповідно до абзацу 7 пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.06.2016 року № 2831/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).
Листами районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району № 2542/01-20/20.01-2426 від 19.10.2023 року та № 2430/01-20/20.01-2212 від 27.09.2023 року зазначено про недоцільність надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та має право користуватися малолітня дитина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, з наведеного вбачається, що передача на реалізацію нерухомого майна, право власності, на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або інші законні представники не мають права без дозволу органу опіки та піклування, наданого відповідно до закону, вчиняти від імені малолітньої дитини правочини, визначені частиною другою статті 177 Сімейного кодексу України. Інші права дитини на майно та порядок їх захисту встановлюються законами України.
Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства»).
Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» визначено: держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо житлових приміщень не допускається. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав, інших прав на нерухоме майно, об`єкт не завершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.
Порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов`язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 10ст. 177 Сімейного кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій держвиконавця та/або органу опіки та піклування. Зазначене стосується також і дій приватних виконавців. Отже, на думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися за дозволом органу опіки та піклування для реалізації житлової нерухомості, право на користування яким мають діти. У випадку відмови органу опіки та піклування в наданні такого дозволу виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, повинен звернутися до суду.
У відповідності до частини шостої статті 431 ЦПК України суд наділений правом вживати заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, передбачені статтею 150 ЦПК України (іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України).
Відповідно до частин першої - третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочені; або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмови) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти. виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в ст. 435 ЦПУ України.
Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду
Також суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2023 року справа № 2-537/11, провадження № 61-5415св22.
Приватним виконавцем констатовано, що чинним законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування згоди на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. .
Як вбачається зі змісту пунктів 66-67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866, з метою укладення правочинів щодо нерухомого майна, право власності або користування, яким має дитина, до органів опіки та піклування мають звертатися батьки або особи, які їх замінюють, тобто особи, які є власниками майна або законними представниками дитини, у разі якщо остання є власником, й заінтересовані в укладенні правочину.
Однак особливістю примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення є те, що власник майна не є заінтересованою в його реалізації особою й, відповідно, свою волю не виявляє. Продаж такого майна ініціюється державним або приватним виконавцем через спеціальну установу, при цьому зацікавленою особою виступає є стягувач у виконавчому провадженні, а не боржник. Разом з тим, стягувач не має права вчиняти дії, пов`язані з передачею майна боржника на примусову реалізацію. В свою чергу боржник, як зазначалося, не є зацікавленою особою, що має наслідком ухилення його від звернення до органів опіки та піклування за отриманням дозволу на звернення стягнення на нерухоме майне, право власності на яке або право користування яким мають діти. В той же час, чинним законодавством не передбачено механізмів зобов`язання батьків або осіб, які їх замінюють, отримувати такий дозвіл у примусовому порядку.
Тобто, на думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування яким мають діти. У випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, повинен звернутися до суду. Оскільки приватний виконавець в силу приписів частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 3, 6, 22 частини третьої статті 18 Закону 1404-VІІІ зобов`язаний та має праві вживати всіх необхідних заходів щодо примусового виконання судового рішення, в тому числі й одержувати всі необхідні дозволи для проведення виконавчих дій, а статтею 435 ЦПК України передбачено право виконавця звертатися до суду із вимогою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд відхиляє доводи боржника про обрання виконавцем неналежного способу захисту та про відсутність окремої заяви стягувача, як підстави для відмови задоволення цього подання. При цьому дбати про дітей та їх інтереси мають насамперед батьки, а держава охороняє інтереси дітей при вчиненні саме батьками дій, які можуть нашкодити інтересам дітей. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 453/1637/21 (провадження № 61-7418св22).
З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець має право звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.
Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
Закон чітко не визначає що саме є зміною способу або порядку виконання судового рішення і яким чином такі дії суду мають співвідноситись із положеннями ст. 16 ЦК України, якими визначено способи захисту порушеного права позивача. Дану правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15).
Отже під зміною способу і порядку виконання рішення суду розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду , або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.
Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме, зокрема: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання дітей; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків чи осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яким ступінь споріднення між дітьми і боржником та інші обставини.
Встановлено, що мати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має не тільки право користування іншим житлом, яке відповідно має і її дитина, а володіє на праві власності нерухомим житловим майном, а саме, частиною квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що фактично підтверджує наявність іншого можливого місця проживання ОСОБА_6 , у разі надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника.
Враховуючи наведене, дитина забезпечена іншим житлом та примусова реалізація належній боржниці частки квартири порушить права її малолітнього сина, оскільки його матері на праві власності належить інша частина квартири.
Оцінюючи листи районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському районі, як органу опіки та піклування, від 27.09.2023 року та 19.10.2023 року якими відмовлено у наданні дозволу на реалізацію арештованої квартирі, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконуй допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані:, тощо.
Враховуючи зазначене, чинне законодавство не містить обмежень та заборон щодо звернення стягнення на житлове майно боржника у разі відсутності у цього боржника іншого майна та коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача-фізичної особи, що не є іпотекодержателем чи кредитором на споживчим кредитом.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, зважаючи на конкретні обставини справи та поведінку боржника, який ухиляється від повного та належного виконання судового рішення та з урахуванням ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2024 року по справі, суд дійшов висновку про задоволення подання.
Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,
Подання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Антона Юрійовича в особі представника адвоката Іваниці Олени Олександрівни, стягувач ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_3 , заінтересована особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району про надання дозволу на звернення стягнення та примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника, в якому зареєстрована малолітня дитина- задовольнити.
Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценку Антону Юрійовичу на звернення стягнення та примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі- продажу, серія та номер: 1025, виданого 14.12.2018 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., в якій зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виконання виконавчих листів № 335/444/20, виданих 05.09.2022 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Вступна та резолютивна частина ухвали виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13.06.2024 року. Повний текст ухвали складено 17.06.2024 року
Суддя: Апаллонова Ю.В.