Справа № 302/1518/24
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2024 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

15.10.2024 року позивачка подала позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначає, що 31.07.2021 року сторони зареєстрували шлюб. Після одруження сторони проживали у будинку батьків позивачки, а саме в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка, ОСОБА_3 . Позивачка зазначає, що з самого початку у сторін спільне життя не склалося, між ними часто виникали сварки. У березні 2024 року відповідач покину позивачку з дитиною, знайшовши собі іншу жінку, з якою зараз мешкає. З цієї причини перебування позивачки у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам.

Крім того, відповідач не хоче виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання доньки, яка наразі проживає з позивачкою. ОСОБА_2 є молодим віком, регулярно працює на будівництві, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, а тому у нього є всі можливості сплачувати позивачці аліменти на утримання їхньої дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.

Позивачка зазначає, що судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.10.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримав 29.10.2024 року, станом на 12.12.2024 року він відзив на позовну заяву не подав як і будь-які інші заяви та клопотання, строк для подачі відзиву сплив.

Оцінивши зміст позову, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 31 липня 2021 року, про що 31.07.2021 Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №93; прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 (актовий запис №44), що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу про осіб місце проживання, яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.04.2016 року по 14.08.2024 року №22713/Г-08 2024, витягу з реєстру територіальної громади №2024/009753025 від 14.08.2024 року.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Щодо вимоги про розірвання шлюбу

Позивачка вказала, що вона з відповідачем спільно у шлюбі не проживають, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї сторони не підтримують. Ці обставини відповідачем не заперечені. Жодна із сторін не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

За наведених обставин, суд вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.112 СК України.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд бере до уваги, що позивачкою не надано суду жодних належних та допустимих доказів стосовно ні свого доходу, ані доходу відповідача, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, відомостей про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав на підставі яких суд би мав можливість встановити обставини щодо матеріального становища позивачки та платника аліментів, та надати цьому відповідну правову оцінку при визначенні розміру аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з найкращих інтересів дитини та враховує те, що відповідачем не надано доказів того, що він є непрацездатним, має інвалідність чи є пенсіонером, чи має на утриманні інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, що могло б свідчити про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі "Хант проти України", Заява N 31111/04, п.54).

Крім того, відповідач не подав суду ні відзив, ані жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, що могло б свідчити, зокрема про неможливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 5000 грн щомісячно.

З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з найкращих інтересів дитини, та вимог чинного законодавства щодо рівного обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд доходить висновку, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат

Позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", за цих підстав судовий збір за вимогу про стягнення аліментів нею не сплачувався.

Отже, згідно ч.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп, а в користь позивачки 1211 грн 20 коп.

Крім того, позивачка просить стягнути на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, наявність яких підтверджує договором про надання правової допомоги від 08.10.2024 року, додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 08.10.2024 року, актом прийомом передачею від 15.10.2024 року, згідно якого адвокат Оленич Р.А. та ОСОБА_1 цим актом засвідчили, що позивачка передала, а адвокат отримав грошові кошти у сумі 5000 грн відповідно до додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 08.10.2024 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, при цьому відповідач не подав заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ) і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 31.07.2021 року у Міжгірському відділі ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що 31.07.2021 року складено відповідний актовий запис № 93.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді:

- судового збору у сумі 1211 грн 20 коп на користь держави;

- судового збору у сумі 1211 грн 20 коп на користь ОСОБА_1 ;

- витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 грн на користь ОСОБА_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка