ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1591/24

Провадження № 22-ц/4820/2093/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року (суддя Зеленська В. І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У червні 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5554179, за умовами якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 18300 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами строком на 360 днів. 22 лютого 2022 року відповідачка здійснила платіж на рахунок кредитора в сумі 2800 грн, з яких 655,51 грн - на оплату процентів, 2144,49 грн - на оплату кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість. ТОВ «Авентус Україна» призупиняло нарахування процентів у зв`язку із введенням воєнного стану у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 та за власною ініціативою 24.06.2022 здійснило списання всіх нарахованих процентів у сумі 17875,13 грн для надання можливості виконання зобов`язань. Однак ОСОБА_1 кредит не повернула. 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 5554179 від 17 лютого 2022 року до відповідачки в сумі 57306,87 грн, з яких 16155,51 грн - сума кредиту, 41151,36 грн - проценти за користування кредитом. За період з 31.10.2022 по 29.12.2022 новий кредитор нарахував проценти у сумі 19289,40 грн. Станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідачки складає 76596,27 грн, з яких: 16155,51 грн - заборгованість за кредитом, 60440,76 грн - заборгованість за процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути із ОСОБА_1 .

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 5554179 про надання споживчого кредиту від 17.02.2022, укладеним між ОСОБА_1 і ТОВ «Авентус Україна», в сумі 57306,87 грн, 1812,36 грн судового збору та 7481,68 грн витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що витяг з реєстру боржників від 25 вересня 2023 року, додаток до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року не є первинно обліковими документами, оформлені з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак не підтверджують факт виникнення грошової вимоги у позивача. Вважає, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7481,68 грн не відповідають критеріям реальності та співмірності, їх розмір значно завищений та підлягає зменшенню. Позиція про зменшення судових витрат була висловлена Хмельницьким апеляційним судом у постанові від 12 серпня 2024 року в аналогічній справі № 676/8436/23.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 17 лютого 2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5554179, за умовами якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 18300 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами строком на 360 днів у безготівковій формі шляхом перерахування у день укладення договору грошових коштів на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 в свою чергу зобов`язалася одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сторони узгодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (пункт 1.5.1 договору), знижена процентна ставка становить 0,597% в день (пункт 1.5.2 договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 84471,83% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 149401,20 грн за стандартною ставкою, 147361,85 грн - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (пункт 1.8 договору).

У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 5554179 від 17 лютого 2022 року визначено детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» 17 лютого 2022 року о 09:52 год надало відповідачці кредит в сумі 18300 грн шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 через платіжного провайдера АТ «ПУМБ» на підставі договору про організацію взаємодії при прийманні платежів № 01-19 від 15 серпня 2019 року, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» від 27 вересня 2023 року.

Згідно з відповіддю АТ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-240628/23896 від 02 липня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ).

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість. ТОВ «Авентус Україна» призупиняло нарахування процентів у зв`язку із введенням воєнного стану у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 та за власною ініціативою 24.06.2022 здійснило списання всіх нарахованих процентів у сумі 17875,13 грн для надання можливості виконання зобов`язань. Однак ОСОБА_1 кредит не повернула.

25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5554179 від 17 лютого 2022 року на суму 57306,87 грн з яких: 16155,51 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 41151,36 грн - заборгованість за процентами.

За період з 31.10.2022 по 29.12.2022 новий кредитор нарахував проценти у сумі 19289,40 грн.

За розрахунком ТОВ «Авентус Україна» загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 76596,27 грн,

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з факту невиконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором та наявності права у позивача вимагати стягнення заборгованості за цим договором у сумі 57306,87 грн на підставі договору факторингу. Відповідно до закону зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачка не заперечувала укладення договору про надання споживчого кредиту № 5554179 від 17 лютого 2022 року та наявність боргових зобов`язань за ним.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеним міжТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який є невідємною частиною договору (пункт 1.1.).

Витягом з Реєстру боржників від 25 вересня 2023 року підтверджено відступлення ТОВ «Авентус Україна» на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 5554179 від 17 лютого 2022 року, укладеного зі ОСОБА_1 на загальну суму 57306,87 грн.

Відповідачку повідомлено про відступлення права грошової вимоги за укладеним з нею договором про надання кредиту та передачу її персональних даних на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», шляхом надіслання 25 вересня 2023 року електронного листа на зазначену нею електронну пошту в договорі про надання кредиту «».

Зазначені документи позивач надав на підтвердження позовних вимог.

Отже, перехід права вимоги до ОСОБА_1 відТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» позивач підтвердив належними та допустимими доказами, які відповідачка не спростувала.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені доказами і правильний висновок суду не спростовують.

Вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою.

Апеляційний суд погоджується також з висновком суду про стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За змістом статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу.

На підставі частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 3 і 8 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно з частиною 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд установив, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги № 28/03-2024 від 28 березня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна та адвокатом Городніщевою Є. О., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1627489, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/3145, виданий адвокату Городніщевій Є. О., рахунок на оплату № 3071-06/06-2024 від 06 червня 2024 року, згідно з яким адвокатом Городніщевою Є. О. надано послуги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» з підготовки матеріалів справи до суду - позову до ОСОБА_1 на суму 10000 грн, платіжну інструкцію в національній валюті № 5148 від 07 червня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перерахувало на рахунок адвоката Городніщевої Є. О. 10000 грн за надання правової допомоги у справі за позовом до ОСОБА_1 .

Звітом від 06 червня 2024 року про надання правничої (правової) допомоги згідно з Договором № 28/03-2024 від 28 березня 2024 року підтверджено надання позивачу правничої (правової) допомоги у виді збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5554179 від 17.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , складання позовної заяви у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5554179 від 17.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , подання до Славутського міськрайонного суду позовної заяви в інтересах клієнта та зазначено, що на надання правничої допомоги адвокатом затрачено 10 годин і вартість наданих послуг складає 10000 грн.

Позов задоволено частково на суму 57306,87 грн.

Суд першої інстанції з урахуванням дійсності, обґрунтованості, співмірності, реальності, розумності витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням складності та значення справи для сторін дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 7481,68 грн.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу за подання відзиву на апеляційну скаргу в сумі 8000 грн необхідно стягнути згідно з наведеними вище вимогами закону.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» подало до апеляційного суду копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2024 року, звіт про надання правової допомоги згідно Договору№ 07/07-2022 від 07 липня 2024 року, платіжну інструкцію в національній валюті № 6088 від 01 листопада 2024 року, ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокатом Крюковою М. В.

Відповідно до Звіту про надання правової допомоги згідно з Договором № 07/07-2022 від 07 липня 2024 року адвокатом Крюковою М. В. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» правову допомогу у виді правової експертизи документів та складання відзиву на апеляційну скаргу у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, тривалістю 4 години, вартістю 8000 грн. Звітом підтверджено, що сторони претензій за надану та отриману правову допомогу один до одного не мають.

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Крюковій М. В. гонорар в сумі 8000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції в національній валюті № 6088 від 01 листопада 2024 року.

Клопотання про зменшення розміру цих витрат ОСОБА_1 до апеляційного суду не подала, а зменшення витрат на професійну правничу допомогу можливе лише за вмотивованим клопотанням сторони.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (місце знаходження вулиця Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, ІК ) витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 8000 грн (вісім тисяч грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта