Провадження №2/748/1410/24
Єдиний унікальний №748/5169/24
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2024 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Майборода С.М., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 23-32, 175-177 ЦПК України, позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з ОСОБА_2 29 квітня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 551 та неповнолітню дитину ОСОБА_3 залишити проживати разом з позивачем.

Відповідно до вимог постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справ проводиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги й посилання на засоби їх доказування. До заяви додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо, заява не відповідає вимогам закону, слід застосувати правила ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до документів, доданих до позовної заяви, позивачем надана копія свідоцтва про шлюб.

У випадку відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб у позивача, вона не позбавлена можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про шлюб, тому неподання оригіналу свідоцтва про шлюб є недоліком позовної заяви, що має бути усунутий позивачем.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, докази, що підтверджують обставини вказані позивачем.

Позовні вимоги про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не мотивовані, відсутні обставини, які б свідчили про виникнення спору між батьками щодо місця проживання дитини.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до органу опіки та піклування з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови вказаного органу у розгляді його звернення.

У постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження №61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло".

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

В порушення вказаних норм закону позивачем не додано до позовної заяви: висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, характеристику з місця проживання, роботи, медичні довідки про стан свого здоров`я та дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до п.п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, станом на 01.01.2024 року становить 1211,20 грн.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру : про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Таким чином, позивачу необхідно сплачувати судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем надано квитанцію про оплату судового збору на суму 1211,20 грн. Тому, ОСОБА_1 необхідно надати квитанцію про оплату судового збору за другу вимогу немайнового характеру на суму 1211,20 грн, або надати документи на підтвердження звільнення від сплати судового збору на день звернення до суду.

Рахунок для сплати судового збору до Чернігівського районного суду Чернігівський районний суд Чернігівської області: КОД , Отримувач: ГУК у Черніг. обл /Чернігів.р-н) 22030101, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р: UA0025522, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України.050). Призначення платежу: Судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Позивачем не додано документів на підтвердження надіслання відповідачу ОСОБА_2 копії позовної заяви з доданими документами. У відповідності до квитанції № 2241463 ОСОБА_1 надіслала позовну заяву з додатками ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Майборода