Справа № 457/936/24
провадження №2/457/209/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Позовна заява мотивована тим, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Одночасно, просив суд залишити неповнолітніх дітей проживати з ним.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак до суду надійшла заява від відповідачки, в якій вона зазначає, що позов визнає та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 07 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб у Доброгостівській сільській раді Дрогобицького району Львівській області, актовий запис № 20, що стверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , виданим 07 жовтня 2010 року. У сторін у шлюбі народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З позовної заяви встановлено, що їхні шлюбні відносини припинилися, у них повна відсутність взаєморозуміння, поваги одне до одного. У них стали різні погляди на життя, немає розуміння про подальше спільне проживання, не підтримують сімейних стосунків, у них розділений побут та взагалі фактично проживають окремо більше восьми місяців. Позивач проживає зі своїм батьком ОСОБА_3 , 1954 р.н., який є інвалідом ІІІ групи та утримує двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 проживає окремо в м. Трускавець. Фактично їхня сім`я припинила своє існування. Шлюб існує лише формально. ОСОБА_8 не має наміру зберегти шлюб, її поведінка по відношенню до сім`ї є повністю байдужою, відсутня любов та повага, не цікавиться розвитком їхніх дітей. Перестала брати участь у їх вихованні та матеріально не утримує. Такий шлюб суперечить як інтересам позивача так і інтересам їхніх дітей. Зокрема, факт проживання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_9 разом із позивачем підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15.05.2024 року, витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідкою № 61 від 14.05.2024 року.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15.05.2024 року, витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та довідка № 61 від 14.05.2024 року. Також в матеріалах справи знаходиться інформація від керівника Доброгостівського ЗЗСЩ І-ІІІ ст. ім. Івана Боберського, про те, що ОСОБА_1 займається вихованням дітей ОСОБА_4 , учениці 7 класу та ОСОБА_5 , учня 3 класу. Він систематично приводить та забирає учнів зі школи, є активним учасником всіх батьківських зборів та шкільних свят. ОСОБА_10 є членом батьківського комітету школи.

У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей слід залишити із позивачем, з яким вони на даний час фактично проживають.

Розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовною заявою до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Доброгостівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, про що 07 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис № 20 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 .

Після розірвання шлюбу, дітей: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 на його самостійному вихованні та утриманні, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: В. І. Марчук