Справа № 134/612/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2024 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

26 березня 2024 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 27 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78713441 (далі Договір).

Договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору, реквізити та підпис сторін.

За змістом пункту 1 Договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на вищевказаному сайті, їх зміст, суть, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п. п. 4.1, 4.2. п. 4 Договору).

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» є в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок та умови кредитування, і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 20 Договору, цей договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» даний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

14 червня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

У відповідності до п. 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідно права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 32 087,50 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 587,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78713441 від 27.02.2023 року в розмірі 32 087,50 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 587,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Окрім того, позивач вказує, що 26 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5236398 (далі Договір).

Вказаний Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на мобільний номер відповідача ОСОБА_1 , про що свідчить п. 9 Договору.

Згідно п. п. 2.1. Договору, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

Відповідно до п. п. 2.5. Договору, позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання Договору.

Підписуючи Договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних» (п. п. 8.3.3. п. 8 Договору).

Згідно з п. п. 9.1. Договору, цей договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле.

Відповідно до п. п. 10.1.5. та п. п. 10.1.6. договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

13 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13-07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

У відповідності до п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13 липня 2023 року до Договору факторингу № 13-07/2023 від 13 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 11 064,81 грн., з яких: 4 310,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 754,80 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

Відповідач ОСОБА_1 , всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

За таких обставин, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року в розмірі 11 064,81 грн., з яких: 4 310,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 754,80 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за вищевказаними договорами позики на загальну суму 43 152,31 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 27 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 17 квітня 2024 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача - адвоката Лукавського І.А., яке він мотивував необхідністю ознайомитися з матеріалами справи.

26 квітня 2024 року від представника відповідача - адвоката Лукавського І.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ».

В обґрунтування заперечень проти позовних вимог вказує, що відповідача не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язаннях за договорами позики, тому у нього не виникло обов`язку сплачувати заборгованість новому кредитору.

Окрім того, з 27 лютого 2024 року по теперішній час відповідач перебуває на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють». З липня 2023 року відповідно до бойового розпорядження та наказу Національної поліції України відповідач перебуває у службовому відрядженні в Донецькій області з метою виконання завдань у взаємодії з підрозділами ЗСУ, Головного управління розвідки МОУ та іншими складовими сектора безпеки і оборони із відсічі та стримування збройної агресії проти України.

За таких обставин, у відповідності до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з відповідача не підлягає стягненню заборгованість по відсотках за спірними договорами позики.

Разом з тим, відповідач погоджується повернути первісним кредиторам фактично отримані грошові кошти за договорами позики.

07 травня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де вказано, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Разом з тим, згідно позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 23 вересня 2015 року в справі № 6-979цс15, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, при цьому боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості по кредиту взагалі, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Навіть, якщо допустити, що відповідач не був обізнаний про відступлення права вимоги, він не мав жодних перешкод для сплати кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів.

Отже, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання кредитних зобов`язань.

В свою чергу, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту переходу права грошової вимоги відносно відповідача, тому доводи сторони відповідача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Представник позивача також зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач повідомляв первісних кредиторів про те, що він є військовослужбовцем та надав відповідні документи для отримання пільги, визначеної п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак він не звільнений від обов`язку сплачувати проценти за користування позикою.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 20 травня 2024 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача - адвоката Лукавського І.А., в зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 04 червня 2024 року сторони не з`явилися.

У позовній заяві представник позивача ОСОБА_2 просив розглянути справу у відсутності сторони позивача на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача адвокат Лукавський І.А. 04.06.2024 року подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26 лютого 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5236398, згідно умов якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку є суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору; сума позики 5 000 грн.; строк позики до 08 травня 2023 року (71 день); акційна процентна ставка 2,20000 % на день; базова процентна ставка 2,20000 % на день; основна процентна ставка (фіксована) 3,00000 % на день.

Сторони погодили, що позика надається позичальнику в день підписання договору шляхом безготівкового переказу на банківських рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки), зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. п. 10.1.5. та п. п. 10.1.6 Договору відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору.

Судом також встановлено, що 27 лютого 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78713441, згідно якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики 8 500 грн., строк позики (строк договору) 21 день, процентна ставка (базова)/день 2,5 % (фіксована).

За умовами договору дата надання позики 27.02.2023, дата повернення позики (останній день) 20.03.2023, орієнтовна реальна річна процентна ставка 153151,39 %, орієнтовна загальна вартість позики 12 962,50 грн.

Проценти за Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 4 Договору).

Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію» (п. 20 Договору).

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач визнає факт отримання грошових коштів на підставі договору позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року та договору позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року.

За умовами вказаних договір відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк та сплатити проценти за користування цими коштами.

Фінансові установи виконали свої зобов`язання за договорами позики та надали відповідачу грошові кошти згідно умов договорів позики, однак позичальник свої зобов`язання за договорами не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

14 червня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

У відповідності до п. 1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідно права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 32 087,50 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 587,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

13 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13-07/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

У відповідності до п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13 липня 2023 року до Договору факторингу № 13-07/2023 від 13 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 11 064,81 грн., з яких: 4 310,01 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 754,80 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається зі змісту договору позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року та договору позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року, ці договори підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Крім того, за умовами договорів їх невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах товариств.

При укладанні кредитних договорів відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договори були б не укладеними, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі.

Відповідач ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаних договорів позики, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню отриманих за цими договорами грошових коштів, а тому заборгованість по договорах в межах строку дії договорів підлягає стягненню за рішенням суду.

Отже, досліджені судом докази свідчать про факт укладення вищевказаних договорів позики між відповідачем та фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Надані позивачем Договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, додаткова угода № 2 від 28 липня 2021 року та додаткова угода № 10 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, акт прийому-передачі Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року за Договором № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, Договір факторингу № 13-07/2023 від 13 липня 2023 року, акт прийому-передачі Реєстру боржників від 13 липня 2023 року за Договором факторингу № 13-07/2023 від 13 липня 2023 року, витяги з Реєстрів боржників, які є додатками до цих договорів, свідчать про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року та договором позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року.

При цьому, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі № 361/2105/16-ц.

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договорами позики перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 договорів позики шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд вважає, що укладення договору позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року та договору позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року відбулося, що узгоджується зі ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договорами позики строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорах позики, підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 310,01 грн. за договором позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року, а також заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8 500,00 грн. за договором позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року.

Що стосується розміру відсотків за користування коштами за вищевказаними договорами позики, то суд враховує наступне.

Як вбачається із наданих позивачем розрахунків, заборгованість складає:

- за договором позики № 5236398 від 26.02.2023 року в розмірі 11 064,81 грн. (4 310,10 грн. заборгованість за основною сумою кредиту + 6 754,8 грн. заборгованість за процентами за користування позикою);

- за договором позики № 78713441 від 27.02.2023 року в розмірі 32 087,50 грн. (8 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту + 23 587,50 грн. заборгованість за процентами за користування позикою).

Однак, в даних розрахунках відсутній розмір відсоткової ставки та вказані періоди поза межами строку позики.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Як вбачається з договору позики № 5236398 від 26 лютого 2023 року, сторони в умовах договору погодили, що кредит в сумі 5 000,00 грн. надається строком на 71 день. Також сторони погодили наступні процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: акційна процентна ставка (фіксована) 2,20000 % на день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1. договору позики; базова процентна ставка (фіксовано) 2,20000 % на день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. договору позики, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами договору позики; основна процентна ставка (фіксована) 3,00000 % на день, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Також в Додатку № 1 до договору позики № 5236398 від 26.02.2023 року визначено Графік нарахування процентів за користування позикою протягом першого розрахункового періоду та Графік обов`язкових платежів за договором позики, відповідно до яких визначено загальну вартість позики 8 060,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума позики за договором, 3060,00 грн. проценти за користування позикою.

Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати відсотки за кредитним договором лише в межах строку дії договору позики. Нарахування та стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування позикою поза визначеного договором строку суперечить вищевказаним вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 060,00 грн. відсотків за договором позики № 5236398 від 26.02.2023 року, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму.

Що стосується договору позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року, то даним договором передбачено, що позика в сумі 8 500,00 грн. надається ОСОБА_1 на строк 21 день, процента ставка (базова)/день 2,5 % (фіксована).

У Додатку № 1 до договору позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якої вбачається, що загальна вартість кредиту становить 12 962,50 грн., з яких: 8 500,00 грн. сума кредиту за договором, 4 462,50 грн. проценти за користування кредитом.

Отже, слід дійти висновку, що за договором позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 21 дня, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором, з врахуванням умов договору щодо розміру процентів за користування коштами та Додатку № 1 до договору, складає 4 462,50 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4 462,50 грн. відсотків за договором позики № 78713441 від 27 лютого 2023 року, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути наступну заборгованість:

- за договором позики № 5236398 від 26.02.2023 року в розмірі 7 370,01 грн. (4 310,10 грн. заборгованість за основною сумою кредиту + 3 060,00 грн. заборгованість за процентами за користування позикою);

- за договором позики № 78713441 від 27.02.2023 року в розмірі 12 962,50 грн. (8 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту + 4 462,50 грн. заборгованість за процентами за користування позикою), а всього в загальній сумі 20 332,51 грн.

У відзиві на позов представник відповідача посилається на ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як на підставу для звільнення відповідача від сплати відсотків за користування грошовими коштами за договорами позики.

Щодо застосування у даній справі положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Згідно ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

При цьому, застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку (фінансової установи) щодо наявності в особи спеціального статусу.

Згідно наданих представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Лукавським І.А. копій довідок Департаменту поліції особливого призначення від 27.02.2023 № 104/59/02/01-2023, від 11.09.2023 № 1668/59/13-2023 та від 22.04.2024 № 2631/59/13-2024 ОСОБА_1 з 27 лютого 2023 року перебуває на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк «Цунамі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

З липня 2023 року до особливого розпорядження та з квітня 2024 року до особливого розпорядження він перебував у службовому відрядженні в Донецькій області, з метою виконання завдань у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних Сил України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України та іншими складовими сектору безпеки і оборони із відсічі та стримування збройної агресії проти України.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши надані стороною відповідача докази, вважає, що правові підстави для звільнення відповідача від сплати процентів за договором позики № 5236398 від 26.02.2023 року та договором позики № 78713441 від 27.02.2023 року на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження, що відповідач ОСОБА_1 на момент укладення спірних договорів позики був військовослужбовцем та проценти за користування позикою, які підлягають до стягнення, а саме в межах строку дії договорів, були нараховані в період безпосередньої участі відповідача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн., ціна позову становила 43 152,31 грн., позов задоволено на суму 20 332,51 грн., тобто на 47,12 % (20 332,51 х 100 : 43 152,31), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 426,79 грн. (3028 х 47,12 %) судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСКОМБАНК») заборгованість:

- за договором позики № 5236398 від 26.02.2023 року в розмірі 7 370,01 грн., з яких 4 310,10 грн. заборгованість за основною сумою кредиту; 3 060,00 грн. заборгованість за процентами за користування позикою;

- за договором позики № 78713441 від 27.02.2023 року в розмірі 12 962,50 грн., з яких 8 500,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 4 462,50 грн. заборгованість за процентами за користування позикою, а всього заборгованість за договорами в загальному розмірі 20 332,51 грн. (двадцять тисяч триста тридцять дві гривні, 51 копійка).

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 1 426,79 грн. (одна тисяча чотириста двадцять шість гривень, 79 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: