Справа № 314/5907/23
Провадження № 2/314/394/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна A.B., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №314/5907/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 31 березня 2023 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 16.

Разом з відповідачем мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час дитина постійно проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Представники Вільнянської ОТГ, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Вільнянської міської ради та депутат по вулиці за її місцем реєстрації/проживання з дитиною ОСОБА_4 відмовляються надавати їй будь-які довідки чи акти, якими вона може в суді підтвердити своє місце проживання з дитиною.

З серпня 2023 року сторони не проживають разом, спільний побут та господарство не ведуть. Однак, до досягнення дитиною віку одного року згідно норм чинного сімейного законодавства вони не можуть розірвати шлюб.

На даний момент відповідач жодного матеріального утримання на дитину не надає, бажання надавати таке утримання не демонструє.Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через свого представника ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про визнання позову, просив проводити розгляд справи за їхньої відсутності.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 31.03.2023 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 16.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився їхній син, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09.08.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 84. Батьками дитини зазначені сторони по даній цивільній справі.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст.182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним та достатнім в зазначеній частині позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 12.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на стадії відкриття провадження у справі та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судові витрати у виді судового збору в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави в розмірі 50 відсотків судового збору, необхідного до сплати при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст. 76-80, 259, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 50% судового збору у розмірі 536,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

16.01.2024