Справа № 364/817/24
Провадження № 2/364/410/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участі секретаря Бондаренко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», , місцезнаходження юридичної особи: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407.

представник позивача: Коваленко Яна Олегівна, що діє на підставі довіреності від 21.07.2023 року, адреса: 01133, місто Київ, бульвар. Лесі Українки, 26, офіс 407, тел. НОМЕР_1 ,

до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до Володарського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Договором про відкриття кредитної лінії №1363-1699 від 13.03.2024 року у розмірі 32725,00 грн., з яких 7000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом та 25725,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами та судові витрати.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 13.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", Код і фізичною особою ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних; систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1363-1699.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Зазначений Кредитний договір: як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію".

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовім формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С8955, для підписання Кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50% день; стандартна % ставка 2,50 % в день.

Без отримання смс - повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди. Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу (Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19).

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору.

Станом на 08.08.2024 року, загальний розмір грошових вимог Кредитодавця до Відповідача, які виникли на підставі Кредитного договору (сума кредиту і процентів), становлять: 32725,00 гривень, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 7000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 25725,00 гривень.

31.10.2024 року ухвалою Володарського районного суду Київської області було відкрито провадження по вище зазначеній цивільній справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи без їх виклику за наявними у справі матеріалами.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

04.11.2024 року відповідач надав до суду відзивв якому зазначив, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження того, що Позичальнику була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відсутність документального підтвердження такої інформованої згоди означає, що Кредитодавець не забезпечив дотримання законодавчих вимог до укладення договору, що ставить під сумнів його юридичну дійсність. У матеріалах справи також немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності Позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договір та брати на себе фінансові зобов`язання. Відсутність належної перевірки ідентифікації може свідчити про недотримання Кредитодавцем стандартів, передбачених законодавством про захист персональних даних та запобігання відмиванню доходів, отриманих злочинним шляхом. Це ставить під сумнів законність та юридичну силу укладеного договору, оскільки ідентифікація є важливим елементом, який забезпечує безпеку укладення правочинів в електронному середовищі. Відповідно до чинного законодавства України, кредитні договори повинні мати чітку і прозору процедуру укладення, з детальним роз`ясненням усіх умов позики, процентних ставок, комісій та інших витрат. У даному випадку, на мою думку, ці вимоги не виконано, що може призвести до порушення моїх прав як споживача фінансових послуг. Як Відповідач, я вважаю, що ознайомлення з Офертою та укладення кредитного договору через гіперпосилання в «особистому кабінеті» не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, порушує мої права як споживача відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про захист прав споживачів». Використання виключно гіперпосилання для ознайомлення з Офертою не забезпечує належного інформування клієнта про умови договору, особливо щодо положень, які мають бути зрозумілими та прозорими для прийняття обґрунтованого рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», договір, укладений на основі електронної оферти, повинен бути чітким, повним та містити детальні пояснення умов кредитування, включно з усіма можливими витратами, пов`язаними з договором. Крім того, процес введення інформації про банківську картку клієнтом не виключає ризику шахрайства або неправомірного використання його даних, оскільки немає чіткої інформації про заходи безпеки та захисту персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних». Відсутня також інформація про механізми підтвердження наміру клієнта діяти від свого імені, у власних інтересах, а не на користь третьої особи, що може спричинити неправомірне оформлення кредиту. Ідентифікація за платіжною карткою є недостатньою для підтвердження особи, оскільки платіжна картка не є документом, що посвідчує особу, а лише підтверджує можливість використання певного платіжного інструменту. Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» вимагає, щоб при укладенні договорів за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем ідентифікація особи була проведена із застосуванням надійних засобів електронної ідентифікації, що забезпечують захист від неправомірного використання персональних даних. Враховуючи вищевикладене, я вважаю укладення договору за допомогою вказаного позивачем гіперпосилання необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам українського законодавства.

Позивач у позовній заяві зазначає недопустимий формат підпису (одноразовий ідентифікатор C8955), який нібито був використаний для підписання кредитного договору. Практично неможливо підтвердити та перевірити позицію, що одноразовий ідентифікатор C8955 був отриманий і використаний ним чи третьою особою з неправомірними намірами. Він, як Відповідач, не визнає дійсність Кредитного договору, підписаного нібито за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (ОТП), оскільки порядок і умови використання такого підпису не відповідають вимогам Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Невідповідність порядку підписання договору вимогам Закону щодо електронного підпису. Відповідно до ст. 18 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором повинен бути захищеним, щоб забезпечити підтвердження волі підписувача. У цій ситуації використання одноразового ідентифікатора (C8955) надісланого SMS, не забезпечує належного рівня ідентифікації і підтвердження, оскільки SMS не є належним засобом автентифікації згідно зі стандартами довірчих послуг. Відсутність правомірного електронного підпису. Закон передбачає, що електронний підпис, який має юридичну силу, повинен бути створений за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) або іншого аналогічного засобу, передбаченого чинним законодавством. Одноразовий ідентифікатор (ОТП), відправлений через SMS, не є КЕП або належним аналогом власноручного підпису, відповідно до вимог Закону. Це ставить під сумнів дійсність та юридичну силу договору, підписаного таким чином. Недотримання процедури ідентифікації відповідно до Закону. Для укладення кредитних договорів в електронній формі за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, зокрема, з використанням електронного підпису, Закон вимагає виконання процедури ідентифікації сторін. Надіслання SMS із кодом не забезпечує належної ідентифікації, оскільки не підтверджує, що саме Позичальник, а не третя особа, використав цей код, натиснув кнопку «ТАК» і, таким чином, уклав договір. Сумнів щодо належного повідомлення про підписання договору. У матеріалах справи зазначено, що Позичальнику було направлено електронний лист з підтвердженням підписання договору. Однак не надано належних доказів, що цей лист було отримано та переглянуто мною. Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону, кожен договір, підписаний з використанням електронного підпису, має підтверджувати волевиявлення сторін, а сама підписна процедура має бути чітко зафіксована, чого у даному випадку немає. Юридична позиція Верховного Суду. Хоча практика Верховного Суду допускає використання електронного підпису для укладення договорів, це можливо лише за дотримання чітких вимог Закону, зокрема, належної процедури ідентифікації та автентифікації сторін. У випадку, якщо одна зі сторін заперечує факт належного підписання договору, такі заперечення підлягають розгляду в судовому порядку з урахуванням відсутності достатньої ідентифікації, як це має місце у справі. Порушення порядку електронного підпису може включати в себе такі дії, як підробка електронного підпису, використання чужого підпису без дозволу, використання недійсного підпису або зміна підпису без відповідного повідомлення. Ці дії можуть призвести до недійсності договору або інших документів, підписаним недійсним електронним ключом. Для уникнення порушень порядку електронного підпису важливо дотримуватися всіх вимог діючого законодавства, щодо його створення та використання, а також зберігати конфіденційність свого підпису і не допускати його недозволеного використання.

Саме тому відповідач просить відмовити позивачу у позовних вимог у повному обсязі. Визнати правочин таким, що порушує вимоги Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та Закону України «Про електронну комерцію».

12.12.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі від позивача в яких зазначив, що 31 жовтня 2024 року ухвалою Володарського районного суду Київської області відкрито провадження у справі № 364/817/24 за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Позивач надає додаткові письмові пояснення по справі № 364/817/24. Щодо свідомого вибору ОСОБА_1 укласти кредитний договір. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит. Кредитний договір №1363-1699 від 13.03.2024 року разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту ( Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір №1363-1699 від 13.03.2024 року у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор C8955 для підписання Кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 року, разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту ( Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит).

З огляду на вищезазначене, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором С8955 Кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 року, разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту, Відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладання такого договору. Щодо факту укладення між Позивачем та Відповідачем Кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 року.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір №1363-1699 від 13.03.2024 р. був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію".

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначаємо, що в «особистому кабінеті» Відповідач отримав гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту.

Таким чином, Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1363-1699 від 13.03.2024 (Графік платежів за Договором), які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор C8955, для підписання кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 року.

Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених Законом підписів було використано при укладенні кредитного договору №1363-1699 від 13.03.2024 р. між Позивачем та Відповідачем. Відповідно до п. 5.4 Правил надання споживчих кредитів передбачено, що укладаючи Договір, Кредитодавець та Заявник/Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи Договір шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Заявник/Позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами Договору (умовами цих Правил та Договором про відкриття кредитної лінії).

У зв`язку з вищенаведеним, Відповідач підписав кредитний договір №1363- 1699 від 13.03.2024 року відповідно до розділу 13 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8955, а Позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Щодо формування Відповідачем заявки на сайті стосовно отримання кредиту. Позичальник, з метою укладення Договору, самостійно формує відповідну Заявку на сайті Позивача. Згідно з п 2.1 п.п. 11 Правил надання споживчих кредитів - Заявка інформація щодо бажання отримати Кредит, яка надається Заявником Кредитодавцю, шляхом заповнення Заявником усіх граф сторінки на Сайті Кредитодавця для підтвердження відповідності Заявника умовам, які містяться у цих Правилах, та для отримання Оферти (пропозиції) укласти Договір (взяти на себе права та обов`язки передбачені єдиним Договором (Договором про відкриття кредитної лінії та Правилами). При поданні первинної Заявки відбувається реєстрація Заявника у ІТС Кредитодавця та формування його Особистого Кабінету. Наступні Заявки подаються вже зареєстрованими Заявниками виключно для отримання рішення про можливість надання Кредиту (направлення Оферти) Кредитодавцем.

Відповідно п.4.6. Заповнюючи Заявку, Заявник, відповідно до розділу 8 цих Правил, надає свою згоду на передачу Кредитодавцю своїх Персональних даних та їх подальшу обробку (як більш детально зазначено у розділі 8 Правил). Згідно п 4.15. Правил - Рішення про можливість надання Кредиту (направлення Оферти) приймається Кредитодавцем на підставі автоматизованої обробки Заявки Заявника та інших дій, передбачених цими Правилами (зокрема дій, передбачених пунктами 4.7. 4.10. цих Правил).

Відповідно до п.4.22. Правил- Кредитодавець інформує Заявника про прийняте рішення по Заявці (стосовно можливості надання Кредиту) одним або кількома одночасно наступними способами (на вибір Кредитодавця): СМС повідомлення на телефонний номер (вказаний у Заявці); електронний лист на адресу електронної пошти Заявника (вказану у Заявці); розміщення інформації в Особистому Кабінеті; повідомленням із використанням сучасних сервісів передачі даних (Viber, WhatsApp, Telegram, і т.д. і т.п.) у разі якщо Заявником було вказано контактну інформацію, яка дозволяє зв`язатися із Заявником шляхом використання відповідних сервісів. Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору Відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача (створення за допомогою веб-сайту Заявки) укладення договору було б неможливе і кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.

Під час заповнення Позичальником Заявки на отримання кредиту він особисто (самостійно) вказує свої персональні дані, у тому числі і контактний номер телефону та адресу електронної пошти. І саме на зазначений Позичальником в Заявці номер телефону, Кредитодавець надсилає СМС повідомлення про схвалення ним Заявки на отримання кредиту та відповідний одноразовий ідентифікатор, необхідний для підписання Кредитного договору. Отже, без отримання смс-повідомлення на номер телефона Відповідача для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для ознайомлення та підписання кредитного договору, відправлення договору на електронну адресу Відповідача, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу.

Електронна дистанційна ідентифікація фізичних осіб з використанням Системи BankID НБУ відбувається шляхом передачі персональних даних такої особи від абонента ідентифікатора (банку, в якому відкрито рахунок користувача), до абонента надавача послуг, який надає послугу користувачу та є безпечною для користувачів. Тільки користувач (власник персональних даних) може ініціювати передачу цих даних від абонента ідентифікатора до абонента надавача послуг. Згідно п. 4.13. правил відкриття кредитної лінії, що є частино кредитного Договору - Заходи з належної перевірки Заявника здійснюються Кредитодавцем відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та нормативноправових актів Національного банку України у сфері фінансового моніторингу. Ідентифікація та верифікація Заявника здійснюється Кредитодавцем одним із способів, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, а також уживаються інші заходи, які Кредитодавець визнає необхідними для прийняття рішення про можливість надання Кредиту (направлення Оферти). Кредитодавець для ідентифікації та верифікації Заявника має право використовувати один або декілька із наступних способів: - здійснення ідентифікації та верифікації клієнта за допомогою Системи BankID НБУ;

Враховуючи викладене, Відповідачем було передано Позивачу персональні дані, що містяться в кредитному договорі (паспортні дані, ідентифікаційний код місце реєстрації ), як належної ідентифікації ОСОБА_1 з метою укладення договору. З огляду на вищезазначене, Відповідач, з метою отримання послуг з онлайн-кредитування, вирішив скористатись ідентифікацією особи через BankID. Щодо відсутності в матеріалах справи доказів того, що картковий рахунок належить Відповідачу. На вищезазначеному офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» також розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Клієнт створює заявку на отримання кредиту, отримує дзвінок від співробітника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології ВаnkID (як у нашому випадку), отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту, при позитивному рішенні щодо надання кредиту.

Клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладення договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення клієнту. Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит. Після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер (зазначений клієнтом при реєстрації) надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Відповідно до ст. 3 ЗУ «про електронну комерцію» зазначено, що одноразовий ідентифікатор це - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора, підписує кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора. Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі направляє екземпляр кредитного договору. Правила та інші супутні документи на е-mall вказаний клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті клієнта). Інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом. Відповідно правил надання споживчих кредитів, клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на Сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про подальше надання кредиту клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладання договору. Згідно п. 3.4. Кредитного договору - За результатами розгляду наданої Позичальником інформації, Кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених Позичальником особистих даних, у тому числі, але не обмежуючись проводить автентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку Позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать особисто йому, для можливості належного виконання Кредитодавцем своїх зобов`язань за цим Договором. Кредитодавець має право вимагати від Позичальника надання документів/копій документів, необхідних для здійснення належної перевірки Позичальника (зокрема його ідентифікації та верифікації), визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та нормативно-правовими актами Національного банку України у сфері фінансового моніторингу, а також уживати інших заходів, які Кредитодавець визнає необхідними для прийняття рішення про можливість укладання цього Договору. У разі якщо Позичальник надав для перерахування суми Кредиту реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належать третій особі, Позичальник підтверджує передачу майнових прав на отримання грошових коштів такій третій особі. При цьому решта прав та обов`язків за цим Договором залишаються за Позичальником. Така третя особа не є вигодонабувачем за цим Договором. Вигоду за кредитним Договором набуває виключно Позичальник.

Отже, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 є неможливим.

У зв`язку з вищенаведеним, лист (довідка) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який міститься в матеріалах справи, є належним доказом, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування, перерахування грошових коштів за кредитним договором. Слід зазначити, шо в листі (довідка) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» міститься інформація про перерахування коштів не тільки Відповідачу за договором №1363-1699 від 13.03.2024 р але й за іншими кредитними договорами. Більш детальна інформація про перерахування грошових коштів, саме ОСОБА_1 по договору №1363-1699 від 13.03.2024 р зазначена у Довідці про перерахування суми кредиту №1363-1699 від 13.03.2024 року (наявна в матеріалах справи). Таким чином, лист (довідка) про перерахування коштів від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо видачі кредиту ОСОБА_1 за договором №1363- 1699 від 13.03.2024 р та Довідка про перерахування суми кредиту №1363- 1699 від 13.03.2024 року є достовірними і належними доказами перерахування Відповідачу коштів у сумі 7 000, 00 грн.

Таким чином, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав свої зобов`язання за кредитним договором №1363-1699 від 13.03.2024 р. в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору на зазначений ОСОБА_1 картковий рахунок.

Важливо зауважити, що нові правила не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами згідно договору. Таке нарахування є правомірним з боку кредитора. Також, слід зазначити, в розділі 8 Кредитного договору передбачена відповідальність Позичальника за неналежне виконання Кредитного договору, однак Позивач не нараховував Відповідачу жодних процентів, пеню, штраф або інших платежів за неналежне виконання умов Кредитного договору. Повторно звертаємо увагу суду, що жодних штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів за ст. 625 ЦК України) Позивачем Відповідачу не нараховувалося, а отже Відповідачем неправильно застосовані норми матеріального права. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (міститься в матеріалах справи) вбачається, що Товариством не здійснюється будьяких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак і відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та статтею 625 ЦК України. Таким чином, проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та статті 525 ЦК України. Окрім цього, звертаю увагу Суду на той факт, що Відповідач в загальній кількості 6 разів оформлював кредитні відносини з Позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, заперечення відповідача проти позову, відсутності мирного врегулювання спору дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС, Код і ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1363-1699 (а.с. 10-18).

До матеріалів справи ТОВ "Укр Кредит Фінанс" додано паперову копію договору про відкриття кредитної лінії № 1363-1699 від 27.07.2022 року, укладеного між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 . У розділі відомостей про позичальника вказано прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , адреса його проживання та ідентифікаційний код. Також міститься напис про проставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором С8955.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору розмір наданого кредиту 7000 грн.

Відповідно до п. 4.10 Кредитного договору розмір процентів за користування кредитом 2,50% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до 4.12 Кредитного договору строк користування кредитом 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту.

До матеріалів справи ТОВ "Укр Кредит Фінанс" також додано Правила відкриття кредитної лінії, якими передбачено, що заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, які визначені в заявці як обов`язкові для прийняття рішення про можливість надання кредиту (а.с. 19-26).

За результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та аутенфікація банківської платіжної картки та або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, а заявник несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору.

Як вбачається з пункту 5.1. Правил після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту та відкриття відповідного рішення в особистому кабінету, заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладення договору. Після отримання заявником оферти (безпосередньо до використання заявником електронного підпису) заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.

Заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти щодо укладення договору в електронній формі в особистому кабінеті шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем в смс-повідомленні або шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний заявником/позичальником в заявці, що вважається підписанням договору відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 5.5 у випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором протягом 7 (семи ) днів з моменту надсилання оферти заявнику, оферта кредитодавця втрачає чинність.

До позовної заяви ТОВ "Укр Кредит Фінанс" також надано Паспорт споживчого кредиту з інформацією щодо умов кредитування, який в розділі "підпис споживача" містить посилання на прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 з зазначенням про проставлення електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8955.

Як вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1363-1699 від 13.03.2024 року, видача коштів здійснювалася за допомогою системи LigPay, платіж ; дата 13.03.2024 року, номер платіжної карти НОМЕР_4 , призначення платежу - видача кредитe, сума 7000,00 грн.

З повідомлення АТ «ПРИВАТБАНК», б/н від 09.08.2024 року вбачається через систему платежів LigPay, на підставі договору №4010 від 02.12.2019 року сума 7000,00 грн, 13.03.2024 року, номер договору 1363-1699, номер картки НОМЕР_4 , проте не вказано чи прийнято (а.с. 30-40).

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 08.08.2024 року за кредитним договором № 1363-1699 від 13.03.2024 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 32725,00 гривень, що складається з: основного боргу- 7000,00 гривень; залишок відсотків - 25725,00 гривень.

Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ "Укр Кредит Фінанс" до суду за захистом своїх прав.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження факту укладення 13.03.2024 року кредитного договору між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 позивачем до матеріалів справи додано роздрукований примірник договору, в якому у розділі відомостей про позичальника вказано прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код. При цьому, кредитний договір містить відомостей про одноразовий ідентифікатор, який згенерований при підписанні відповідачем ОСОБА_1 цього договору.

Також, містять відомості про такий одноразовий ідентифікатор Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), та Паспорт споживчого кредиту, додані позивачем до позовної заяви в обґрунтування укладення між позивачем та відповідачем 13.08.2024 року кредитного договору.

Суд зазначає, що доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету ТОВ «Укр Кредит Фінанс» суду не надано. Зазначення у тексті договору особистих даних ОСОБА_1 (прізвище, ім`я, по батькові відповідача, адреса його проживання та ідентифікаційний код) не підтверджує підписання останнім кредитного договору в електронній формі.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, суд дійшов висновку про недоведеність в межах цієї справи укладання 13.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 кредитного договору.

Щодо отримання відповідачем коштів у розмірі 7000грн., то надані позивачем довідка про операції, здійснені АТ Комерційний Банк «ПриватБанк», та довідка про переказ суми кредиту не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «Укр КредитФінанс» коштів в сумі 7000,00 грн. на картковий рахунок, який належить саме ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту укладення 13.03.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 кредитного договору та надання ОСОБА_1 кредитних коштів, а тому, відповідно, і наявність правових підстав для стягнення коштів.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Витрати зі сплати судового збору залишити за ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС".

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2024 року.

Суддя О. В. Ткаченко