Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1064/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 27 грудня 2019 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Наразі сторони проживають окремо, припинили шлюбні відносини, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позов зумовлений тим, що між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо розлучення. Примирення позивачка вважає неможливим і просить суд строк на примирення подружжю не надавати. Враховуючи зазначене, просить суд розірвати шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , який зареєстрований 27.12.2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3115.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 03.10.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці ( її представнику) надано строк для усунення недоліків.

14.10.2024 року від представника позивачки - адвоката Ігнатова Д.І. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків разом з додатками.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання на 11 год. 00 хв. 13.11.2024 року. Витребувано у позивачки ОСОБА_1 інформацію (довідку) щодо її перебування (або не перебування) на обліку з приводу вагітності в закладі охорони здоров`я та інформацію (довідку) стосовно наявності або відсутності неповнолітніх дітей віком до одного року.

08.11.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла письмова заява представника позивачки, до якої додано копію довідки щодо медичного огляду позивачки.

13.11.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 15 год. 30 хв. 12.12.2024 року.

В судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, від представника позивачки до суду надійшла письмова заява, у якій він просить розглянути справу без участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, строк на примирення просить не надавати. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна письмова заява відповідача з проханням проводити розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 27 грудня 2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 3115, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 43).

Позивачка на даний час не перебуває на обліку з приводу вагітності в закладі охорони здоров`я, що підтверджується копією медичної довідки від 17.10.2024 року.

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, тому на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. На даний час ні з боку позивачки, ні з боку відповідача спроб для примирення не було. Така поведінка створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття одне до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначилась із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористався правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечував.

При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с. 41).

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 27 грудня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 3115 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , понесені позивачкою витрати на оплату судового збору за розгляд цивільної справи судом в розмірі 968 грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л.В.Винар