Провадження №2/389/701/23
Рішення

(заочне)

іменем України

10 січня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 10.10.2023 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний здійснювати оплату за отриманий газ згідно з особовим рахунком і встановленими тарифами. Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідачка акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Позивачем в період з листопада 2018 року до липня 2023 року було поставлено відповідачці природний газ на загальну суму 66 841 грн 21 коп, вартість якого відповідачкою не сплачена. Оскільки відповідачка не в повному обсязі сплачувала нараховані суми за спожитий газ, що свідчить про неналежне виконання нею своїх зобов`язань, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідачки заборгованість за спожитий природний газу розмірі 66 841 грн 21 коп та судових витрат у розмірі 2 684 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала.

Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.

Відповідачка з 04.10.2007 на праві спільної часткової власності є власником 1/6 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.1985, посвідченого державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Тенецькою А.М. за р.№1129.

За вказаною адресою відповідачці відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 , ЕІС код НОМЕР_3.

З довідки про фінансовий стан споживача станом на липень 2023 року вбачається, що відповідачкою за період з листопада 2018 року до липня 2023 року спожито обсяг природного газу 10919 куб.м. на загальну суму 80 541 грн 19 коп.

При цьому, відповідачкою частково здійснено оплату спожитого природного газу, а саме: в липні 2019 року в розмірі 3 000 грн, у серпні 2019 року - 1 500 грн, в листопаді 2019 року - 3 500 грн, у січні 2020 року - 3 000 грн, у березні 2020 року - 1 700 грн, в серпні 2020 року - 1 000 грн. Тобто, заборгованість відповідачки за спожитий природний газ станом на липень 2023 року становить 66 841 грн 21 коп.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 10.08.2023 направило відповідачці вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ, яка залишилася без реагування.

Згідно з Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКЕРКП) №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила) та статтями 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам, що використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно з особовим рахунком та встановленими тарифами.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є однаковими для всіх споживачів України.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Відповідно до Правил акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» (далі - ВАТ «Кіровоградгаз») та вноситься до особового рахунка Споживача).

Постановою НКЕРКП від 26.12.2022 №1840 зупинено ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу з 01.01.2023.

В свою чергу, постановою НКЕРКП від 26.12.2022 №1839, Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Кіровоградської області (крім м.Гайворона).

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідачка акцептувала Договір, фактично споживаючи природний газ. На підтвердження факту акцептування відповідачкою Договору шляхом фактичного споживання природного газу Оператором ГРМ надано довідку під назвою «Фінансовий стан» споживача ОСОБА_1 , рахунок НОМЕР_1 , ЕІС код НОМЕР_3.

На умовах Договору позивач постачав природний газ, а відповідачка отримувала його та використовувала для власних потреб.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно з Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКЕРКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ).

Крім того, відповідно до п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму спожитого (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до п.5 розділу 1 Правил постачання природного газу об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За правилами ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45 передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Як свідчить тлумачення ст.526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2 ст.317 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідачка є співвласником житлового будинку, де допущено заборгованість за спожитий природний газ. Саме відповідачкою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.6 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною першою статті 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч.1 ст.714 ЦК України).

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачка, будучи співвласником та споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), допустила заборгованість за спожитий природний газ за період з листопада 2018 року до липня 2023 року на суму 66 841 грн 21 коп, відповідно ця заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача, а тому суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Будь-яких належних та допустимих доказів, що свідчать про неотримання вищезазначених комунальних послуг, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 грн.

Керуючись ст.317, 322, 360, 526, 530, 633, 634, 641, 642, 714 ЦК України, ст.141, 263-265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 66 841 (шістдесят шість тисяч вісімсот сорок одна) грн 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», місце знаходження: вул.Шолуденка,1, м.Київ, 04116, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40121452.

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва