Справа № 523/1161/24
Провадження №2-о/523/134/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.

за участі секретаря судового засідання Томілко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій заявник просила встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) договору купівлі-продажу 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 13.06.1980 року за реєстровим номером № 4-3773, реєстраційний запис від 19.06.1980 року за реєстровим номером 16374 у реєстровій книзі 164 на сторінці 255.

Заява мотивується тим, що в паспорті громадянина України прізвище заявника зазначено « ОСОБА_3 », при цьому у правовстановлюючому документі - « ОСОБА_4 ». Посилаючись на те, що вказані розбіжності в написанні прізвища в документах перешкоджають заявнику розпорядитися належною їй частиною квартири, просила встановити факт належності їй договору купівлі-продажу.

В судове засідання заявник не з`явилася, при цьому надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, при цьому надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 13 червня 1980 року ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 , купила 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 13.06.1980 року за реєстровим номером № 4-3773, реєстраційний запис від 19.06.1980 року за реєстровим номером 16374 у реєстровій книзі 164 на сторінці 255. ( а.с.14-15).

З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради вбачається, що станом на 31.12.2012 року, згідно із записом у реєстровій книзі, право власності на 3/5 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за фізичною особою: « ОСОБА_6 » (П.І.Б. вказане російською мовою, згідно із записом у реєстровій книзі), на договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 13.06.1980 за р № 4-3773. Реєстраційний запис зроблено 20.06.1980 за реєстровим номером 16374 у реєстровій книзі 164 на сторінці 255. (а.с.16).

Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , складеного російською мовою, власником вказана « ОСОБА_6 » ( а.с.17-19).

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12 квітня 2002 року прізвище заявника на українській мові вказано « ОСОБА_1 ». На другій сторінці паспорта прізвище заявника зазначено російською мовою як « ОСОБА_6 » ( а.с.6-7)

Таким чином, судом встановлено розбіжності у написанні прізвища заявника у договорі купівлі-продажу від 13 червня 1980 року та паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12 квітня 2002 року.

Відтак, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зважаючи на розбіжності в написанні прізвища заявника в документі, що посвідчує її особу ( ОСОБА_3 ) із написанням її прізвища у правовстановлюючому документі ( ОСОБА_4 ), судом встановлено, що в даному випадку мова йде про одну і ту саму особу ОСОБА_1 , у правовстановлюючому документі якої допущено орфографічну помилку, яка виникла через особливості правопису та перекладу прізвища з однієї мови на іншу.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови за № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про яке просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право володіння, користування та розпорядження частиною квартири.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що суд надано достатньо доказів, які підтверджують факт, належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) договору купівлі-продажу 3/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідченого Першою Одеською державною нотаріальною конторою від 13.06.1980 року за реєстровим номером № 4-3773, реєстраційний запис від 19.06.1980 року за реєстровим номером 16374 у реєстровій книзі 164 на сторінці 255.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя