Постанова

Іменем України

09 липня 2024 року

провадження №22-ц/824/7878/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бородянського районного суду Київської області

від 03 січня 2024 року

в складі судді Міланіч А. М.

у цивільній справі №703/5164/23 Бородянського районного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 , посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, з нею залишилася проживати їх спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні, тоді як відповідач не надає грошових коштів на утримання доньки, звернулася до Бородянського районного суду Київської області з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач позов визнав частково та подав відзив, у якому зазначив, що з 23.03.2023 він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , яка від першого шлюбу має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З початку військової агресії РФ його дружина є безробітною і вона зі своєю донькою перебувають на його повному утриманні. Також на його утриманні перебувають його непрацездатний батько та непрацездатні батьки дружини. На сьогоднішній день він єдиний в сім`ї, хто отримує дохід, який складає 30 000 грн. Винаймає квартиру, за яку щомісячно сплачує платежі за оренду та спожиті комунальні послуги, що загалом становить 12 000 грн та щомісячно витрачає на потреби свого батька і непрацездатних батьків своєї дружини близько 6 000 грн. Крім цього посилався на те, що він кожного місяця перераховував позивачці кошти на утримання їхньої доньки у розмірі близько 2 500 грн.

За таких обставин просив позов задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 03 січня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права, ухвалене при неповному встановленні дійсних обставин справи та внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, наданих сторонами.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доказам, які долучені до відзиву на позовну заяву.

Суд першої інстанції проігнорував наявні у справі докази того, що після припинення шлюбних відносин з позивачкою він не ухилявся від виконання свого обов`язку по утриманню їх спільної дитини та з березня 2022 року перераховував на картку позивачки грошові кошти.

Суд також проігнорував його доводи, що він не заперечує проти стягнення аліментів, а лише не погоджується щодо вимог позивачки про стягнення аліментів у частці від доходу.

Вважав, що розмір аліментів з урахуванням приписів статті 182 ЦПК України може бути закріплений у твердій грошовій сумі.

Вказав, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 182 ЦПК України, при ухваленні рішення судом взагалі не була взята до уваги та обставина, що він є єдиним в теперішній сім`ї, хто отримує дохід.

Також в обґрунтування апеляційної скарги зазначив обставини, на які посилався у відзиві на позовну заяву.

За наведених обставин просив скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 03.01.2024 та ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 3 000 грн.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на рішення суду від 03.01.2024 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом отримання на копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а. с. 115).

Позивачка також належним чином повідомлена про розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення суду від 03.01.2024 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а. с. 110).

Заперечуючи проти апеляційної скарги, ОСОБА_2 подала відзив, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у шлюбі з 16 вересня 2011 року, який рішенням Переяслав-Хмельницького міжрайонного суду від 25 квітня 2022 року розірвано.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що дружина відповідача зі своєю донькою та її батьки, а також непрацездатний батько відповідача знаходяться на його утриманні. Сам факт перебування у шлюбі та наявності у його дружини доньки, а також батьків не є доказом того, що останні знаходяться на утриманні відповідача.

Суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182-184 СК України, які регулюють дані правовідносини, встановивши, що дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні, а також врахувавши, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, необхідність обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття

Апеляційна скарга не містить доводів незгоди з рішенням суду в частині наявності правових підстав для стягнення аліментів та фактично зводиться до незгоди з визначеним судом розміром аліментів та способом стягнення.

Колегія суддів вважає, що такі доводи апеляційної скарги відповідача не можуть бути підставою для скасування рішення суду, з огляду на наступне.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував його доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме щодо перебування на його утриманні дружини, яка безробітна, та її малолітньої дитини; його непрацездатного батька, а також непрацездатних батьків дружини.

Колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив обставини, на які посилався відповідач у відзиві, та вказав, що заперечення відповідача не впливають на визначення способу та розміру аліментів, а тому судом до уваги не приймаються.

В той же час, щодо доводів апеляційної скарги про перебування на утриманні відповідача його батька та батьків його теперішньої дружини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дійсно, згідно наявних у справі доказів, наданих відповідачем, останні є особами пенсійного віку та відповідно отримують щомісячно пенсію в грошовому виразі. Проте, до суду першої інстанції не було подано доказів, що батько відповідача та батьки його дружини, як пенсіонери, потребують додаткових коштів на своє утримання. Тобто відповідачем не доведено належними та достатніми доказами тієї обставини, що його батько та непрацездатні батьки його дружини перебувають на його утриманні.

При цьому, слід зауважити і те, що у відповідача відсутній обов'язок по утриманню батьків своєї дружини. І дана обставина не може впливати на визначення розміру аліментів дитини відповідача, яку він зобов'язаний утримувати згідно вимог сімейного законодавства до досягнення повноліття.

Також не заслуговують на увагу судової колегії і доводи апеляційної скарги, що на утриманні відповідача перебуває його безробітна дружина ОСОБА_4 та її дитина від першого шлюбу, оскільки ОСОБА_4 є особою працездатного віку та має можливість працевлаштуватися. Більш того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 за станом здоров'я не може працевлаштуватися, як і відсутні докази того, що вона на підставі судового рішення визнана недієздатною та відповідно перебуває на утриманні свого чоловіка ОСОБА_1 .

Посилання скаржника про перебування на його утриманні малолітньої доньки дружини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , теж не знайшли свого підтвердження, оскільки обов'язок по утриманню дитини у відповідності до вимог сімейного законодавства покладено на батьків цієї дитини.

Щодо доводів апеляційної скарги про перерахування позивачці з березня 2022 року грошових коштів на утримання дитини колегія суддів зазначає, що дійсно до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 долучив копії банківських виписок про переказ коштів. Проте, сам факт сплати коштів позивачці в рахунок аліментів на дитину, як стверджує відповідач, у певний період, з урахуванням того, що він погоджується на стягнення аліментів, але не погоджується з розміром і способом стягнення, не може бути підставою для скасування рішення.

Посилання в апеляційній скарзі, що відповідач несе витрати на утримання житла теж не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки це не є тими істотними обставини, які у відповідності до вимог статті 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

До того ж, посилання відповідача в апеляційні скарзі про можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 3 000 грн не є безумовною підставою для визначення аліментів саме в такому розмірі, оскільки факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №344/10971/16-ц).

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів із стягнення у частці від доходу на стягнення у твердій грошовій сумі на, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що право вибору способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі надано тому з батьків, разом з ким проживає дитина.

Як вже вказувалося вище та підтверджується матеріалами справи, дитина сторін проживає з матір'ю (позивачкою), а тому саме вона наділена правом при зверненні до суду з позовом була наділена обрати спосіб стягнення аліментів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку всім доказам, наданим сторонами, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про задоволення позову. Рішення суду ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 03 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська