10 червня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Майдан С.І.,
за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Токаленко Анна Вадимівна, до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,
Позивач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Токаленко А.В., звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 01.06.2001 року, виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-1294, ОСОБА_2 належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частину житлового будинку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно за №38067595. Однак, стало відомо, що згідно постанови АЕ №642691 від 09.06.2003 року, винесеної державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, було накладено арешт на все належне майно ОСОБА_2 17.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою обтяження за реєстраційним номером 2490478 було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52668284 від 16.06.2020 року, вказане обтяження за номером 36892202 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв`язку з вказаним обтяженням власник майна не може розпоряджатися належним йому майном. Тому 18.06.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про зняття арешту з майна, однак йому відмовлено, оскільки відсутні підстави для зняття арешту з майна. У зв`язку з цим, просив зняти арешт та заборону відчуження з усього належного майна, в тому числі з частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона серії АЕ №642991 від 09.06.2003 року, а також вилучити інформацію про вказаний арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (запис про обтяження за реєстраційним номером 2499478, зареєстрований 17.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою) та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис про обтяження за номером 36892202, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52668284 від 16.06.2020 року).
Ухвалою суду від 15.09.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 09.04.2024 року залучено до участі у розгляді даної справи правонаступника позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 матір ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 10.06.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.08.2021 року вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 01.06.2001 року, виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори за реєстровим №1-1294, ОСОБА_2 належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 .
Право власності на вказану частину житлового будинку було зареєстровано 04.09.2020 року в Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно за №38067595.
Згідно постанови АЕ №642691 від 09.06.2003 року, винесеної державною виконавчою службою Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона, було накладено арешт на все належне майно ОСОБА_2
17.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою обтяження за реєстраційним номером 2490478 було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52668284 від 16.06.2020 року, вказане обтяження за номером 36892202 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.
Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, а заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо заявлених позовних вимог про вилучення інформації про вказаний арешт з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (запис про обтяження за реєстраційним номером 2499478, зареєстрований 17.10.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою) та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис про обтяження за номером 36892202, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 52668284 від 16.06.2020 року), суд вважає, що ці вимоги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.
Отже, дане рішення з дня набрання ним законної сили є підставою для реєстрації припинення обтяження, а тому суд не може перебирати на себе повноваження вказаних вище суб`єктів.
Керуючись ст.ст.77-81, 141, 263, 265, 280-283, 287 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст.56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Токаленко Анна Вадимівна, до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна задовольнити частково.
Зняти арешт та заборону відчуження з усього належного майна, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в тому числі з частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладений постановою державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Херсона серії АЕ №642991 від 09.06.2003 року.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І. Майдан