Справа № 932/8459/20
Провадження № 2/932/1359/24
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Кудрявцевої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Рошошка Є.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини домоволодіння в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника ОСОБА_2 адвоката Опари Ганни Вікторівни надійшло клопотання про зупинення провадження, в якому представник повідомила, що відповідач у справі ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вона просить зупинити провадження у справі до визначення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 . Дане клопотання просить розглянути за її відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши клопотання, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини домоволодіння в натурі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Згідно п.1 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Визначаючи наявність підстав для зупинення провадження у справі, повинно бути ураховано, що зупинення може мати місце, якщо є обставини, які перешкоджають розглянути справи у встановлені процесуальні строки і з дотриманням прав усіх учасників справи. Обов`язковою ознакою таких обставин є їхня значна тривалість у часі.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року); розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Виходячи із вказаних положень законодавства, вбачається, що обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаною наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в Фрайбургу ім Брейсгау. Копія зазначеного Свідоцтва про смерть надана у перекладі на українську мову, справжність підпису перекладача засвідчено 03.06.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Пашуба А.В.

Вбачається, що у позові позивач просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 , поділити в натурі 35/100 частин вказаного домоволодіння та поділити земельну ділянку за вищевказаною адресою.

Таким чином, вбачається, що спірні правовідносини у даній справі допускають правонаступництво. Враховуючи, що на час розгляду справи шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством України для прийняття спадщини спадкоємцями ще не сплинув, що виключає визначення наразі правонаступника відповідача ОСОБА_2 , тому суд вважає, що провадження у даній справі слід зупинити до залучення до участі у справі правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 197, 251, 253, 258, 260 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини домоволодіння в натурі, - зупинити до залучення до участі у справі правонаступника після смерті відповідача ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева