ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 672/66/24

Провадження № 22-ц/4820/1173/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року (суддя Пономаренко Л.Е.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 07 жовтня 2011 року позичив відповідачу грошові кошти у сумі 30000 доларів США. Про отримання даних коштів відповідач написав розписку від 07 жовтня 2011 року, у якій зобов`язався повернути отриманні кошти в сумі 30000 доларів США, у строк до 31 грудня 2011 року.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/379/14-ц від 11 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу 30000 дол. США та 3% річних від суми боргу - 1978 дол. США, а всього - 31978 дол. США, що еквівалентно - 401935 грн 41 коп.

Рішеннями Городоцького районного суду від 05.09.2017 у справі № 672/947/17-ц, від 12.04.2022 у справі № 672/992/21 та від 30 березня 2023 року у справі № 672/88/23 за аналогічними позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від неповернутої частини боргу встановлено неповернутий борг відповідача перед позивачем в сумі 15781,26 доларів США.

Вказував, що наявність не скасованої постанови державного виконавця від 19.07.2016 про закінчення виконавчого провадження № 47265840 свідчить лише про те, що судове рішення від 11 квітня 2014 року не може бути звернуте до примусового виконання, однак не спростовує наявність цього боргу. Перераховані відповідачем кошти в сумі 401 935 грн 41 коп. були еквівалентні 16 196,74 дол. США, з яких було погашено частково суму боргу в розмірі 14 218,74 дол. США та 3% річних від суми боргу 1 978 дол. США, що свідчить про невиконання судового рішення відповідачем в повному обсязі.

З врахуванням наведеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3% річних від суми боргу 15781,26 доларів США за період з 27.01.2023 по 09.01.2024 в сумі 451,36 доларів США або суму, еквівалентну в національній грошовій одиниці (гривні) на день виконання вказаного рішення суду по курсу Національного Банку України.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від суми неповерненого боргу за період з 27.01.2023 по 09.01.2024, в сумі 451,36 долар США або суму, еквівалентну національній валюті України (гривні) на день виконання рішення суду за курсом Національного Банку України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 672/778/16-ц, якою скасовано рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року у цій ж справі, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який в свою чергу 28.02.2019 рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року про відмову у задоволенні позову про стягнення курсової різниці в сумі 391624,98 грн залишив без змін.

Вказував, що рішення судів у справах №№ 672/947/17, 672/992/21 та 672/88/23 не мають преюдиційного значення для справи про стягнення 3% річних в сумі 20014,07 грн, оскільки в стягненні курсової різниці було відмовлено. Крім того скаржник звертає увагу суду на той факт, що він не мав боргу у вигляді курсової різниці у розмірі 391624,98 грн, а його розписка стосувалася повернення суми у розмірі 30000 дол. США, яка й була стягнута рішенням Городоцького районного суду у справі № 672/379/14-ц. Рішення суду у справах №№ 672/947/17, 672/992/21, 672/88/23 та 672/66/24 ґрунтуються на помилковому висновку про стягнення з нього курсової різниці у розмірі 391624,98 грн.

Крім того, позов щодо стягнення боргу у розмірі 30000 дол. США між сторонами вирішений у справі № 672/379/14-ц, у виконавчому провадженні № 47265840 здійснено стягнення боргу та 3% річних у сумі 1978 дол. США, тому слід виходити з того, що період прострочення почався з 01.01.2012 і закінчився поверненням боргу позивачу у виконавчому провадженні, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» із закінченням 19.07.2016 виконавчого провадження № 47265840, а також стягненням 3% річних за період з 01.01.2012 по 12.03.2014 у справі № 672/379/14-ц та за період з 11.04.2014 по 30.06.2014 у справі № 672/778/17.

Відзив від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 у справі №672/379/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу - 30 000 дол. США та 3% річних від суми боргу - 1978 дол. США, а всього - 31978 дол. США, що було еквівалентно - 401935,41 грн (т. 1 а.с. 12-13).

Виконавчий лист №672/379/14-ц виданий на підставі вказаного рішення суду від 11.04.2014 перебував на виконанні у Городоцькому районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Постановою державного виконавця від 19.07.2016 про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження № 47265840 встановлено, що рішення суду виконано, на користь ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 405158, 41 грн згідно платіжного доручення № 1097 від 05.07.2016. Постановлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа Городоцького районного суду Хмельницької області №672/379/14-ц від 19.05.2014 закінчити. Вказана постанова на даний час є чинною (т. 1 а.с. 15).

Також, як вбачається з матеріалів справи, 04 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Городоцького районного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 47265840 від 19 липня 2016 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 липня 2017 року у справі клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання скарги задоволено, прийнято до провадження матеріали № 4-с/672/4/17 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця та призначено скаргу до судового розгляду (т. 1 а.с. 16).

09 серпня 2017 року ОСОБА_1 подано до Городоцького районного суду Хмельницької області заяву про залишення без розгляду його скарги на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.08.2017 у справі №672/379/14-ц задоволена, скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця залишено без розгляду (т.1 а.с. 17).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за курсовою різницею, яка виникла у зв`язку зі зміною курсу долара США з моменту ухвалення рішення про стягнення боргу - 392027,54 грн до його фактичного виконання.

Рішення Чемеровецького районного суду від 21.06.2017 у справі №672/778/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 02.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення Чемеровецького районного суду від 21.06.2017 і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 391624,98 грн, в решті позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 672/778/16-ц касаційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.02.2019 у справі № 672/778/16-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2017 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення боргу (курсової різниці) залишено без змін.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 47265840 від 19 липня 2016 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/379/14-ц від 30 травня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії і рішення органу ДВС. Скаргу задоволено, Зобов`язано начальника Городоцького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №47265840 від 19.07.2016 з примусового виконання виконавчого листа №672/379/14-ц від 19.05.2014, виданого Городоцьким районним судом Хмельницької області.

Однак ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19.02.2020 у справі №672/379/14-ц ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року скасовано, скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконним дій і постанови та зобов`язання скасувати постанову про закінчення виконачого провадження залишено без розгляду (т. 1 а.с. 37-38).

Вказана ухвала постановою Верховного Суду від 15.04.2021 залишена без змін (т. 1 а.с. 39-44).

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/947/17 від 05.09.2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання в сумі 11909 грн 65 коп. за період з 05.07.2016 по 10.07.2017 (т. 1 а.с. 45-46).

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 12.10.2017 рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 05.09.2017 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

У справі №672/947/17 постановою Верховного Суду від 03.04.2019 скасовано рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 12.10.2017 та залишено в силі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 05.09.2017 (т. 1 а.с.47-51). Скасовуючи рішення апеляційної інстанції та залишаючи рішення суду першої інстанції в силі, касаційний суд виходив з того, що судовим рішенням було зобов`язано відповідача сплатити на користь позивача 30000 доларів США, тоді як відповідачем на виконання цього рішення сплачено 401935 грн 41 коп., що на день примусового виконання рішення суду становило лише 16196,74 долари США, відповідно, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань перед позивачем. Крім того, у постанові міститься посилання на правовий висновок, зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, згідно з яким, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного Банку України не вважається належним виконанням.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області у справі №672/992/21, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 04.10.2022, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від суми неповерненого боргу, що становлять 1422,91 доларів США (одну тисячу чотириста двадцять два доларів США 91 цент) (за період з 07.09.2018 по 07.09.2021) або суму, еквіваленту в національній грошовій одиниці (гривні) на день виконання вказаного рішення суду по курсу Національного Банку України.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 30.03.2023 у справі № 672/88/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від суми неповерненого боргу за період з 08.09.2021 по 26.01.2023, в сумі 656,33 (шістсот п`ятдесят шість) доларів США або суму, еквівалентну національній валюті України (гривні) на день виконання рішення суду за курсом Національного Банку України.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням в повному обсязі грошового зобов`язання встановленого рішенням суду у справі №672/379/14-ц, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від суми неповерненого боргу за період з 27.01.2023 по 09.01.2024 в сумі 451,36 доларів США.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

У частині першій статті 509 ЦК України закріплено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. У частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року (справа № 686/21962/15-ц) міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність боргу у відповідача перед позивачем у зв`язку з повним виконанням рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 11.04.2014 є безпідставними.

Відповідно до ч.4 ЦПК ст. 82 України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Городоцького районного суду від 05.09.2017 у справі № 672/947/17-ц за аналогічним позовом про стягнення 3% річних від неповернутої частини боргу за період з 05.07.2016 по 10.07.2017 встановлено неповернутий борг відповідача перед позивачем в сумі 15781,26 доларів США.

Таким чином, ця обставина має преюдиційний характер і не підлягає доказуванню в цій справі.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на наявність не скасованої постанови державного виконавця від 19.07.2016 про закінчення виконавчого провадження № 47265840, оскільки вказані обставини свідчать лише про те, що вказане судове рішення не може бути звернуте до примусового виконання, однак не спростовує наявність цього боргу та права на звернення позивача до суду із вимогою про стягнення 3% річних.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 11 червня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай