Справа №705/1287/23
2/705/445/24 РІШЕННЯ
06 грудня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
відповідача ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції з ДУ «Кам`янська виправна колонія (№ 34),
представника відповідача ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,
Також вона зазнала моральних страждань, пов`язаних з втратою власних заощаджень, не можливістю придбати речі, на які накопичувалися дані кошти, а також через втрату заощаджень позивач втратила впевненість та почуття безпеки. Вона через дії відповідача була змушена постійно відвідувати відділення поліції та брати участь у засіданнях суду, що завдало їй додаткових незручностей та хвилювань, пов`язаних з цим. Крім того, позивач зазнала душевних страждань у зв`язку з неможливістю виїхати за кордон на заробітки для поліпшення матеріального стану сім`ї, через протизаконні дії відповідача та страту сімейних заощаджень і не можливість покращити майновий стан сім`ї. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 4000 грн 00 коп.
Позивач ОСОБА_3 та її представники адвокат Ульченко С.О. у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Попередньо адвокатом Ульченком С.О. подано до суду клопотання про розгляд справи без участі, в якому він просив судове засідання проводити без участі позивача ОСОБА_3 та представника позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Серебряков Е.С. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що у позові різняться суми, а саме є розбіжності в перерахунку суми 500 євро до офіційного курсу НБУ, що є підставою для відмови у позові. Позивачем не зазначено доказів на підтвердження моральної шкоди, не зазначено, яка шкода підлягає стягненню майнова чи матеріально чи та і інша. Також просив суд надати оцінку тому, що позивачем у позові невірно зазначено відомості про особу відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позицію свого представника та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Суд, вислухавши представника відповідача та відповідача, дослідивши докази, долучені до позовної заяви, дійшов висновку про таке.
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі.
У вироці суду встановлено, що ОСОБА_1 в листопаді 2021 року, перебуваючи в невстановленому слідством місці, у невстановлені дату та час, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти грошовими коштами ОСОБА_3 , запевнила останню в тому, що має можливість працевлаштувати її за кордоном, при цьому в дійсності не маючи наміру та можливості виконати вказані дії, та запевнила її в необхідності передачі для цього грошових коштів.
Позивач у позові, а відповідач та її представник у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні не оспорюють того, що неправомірними діями відповідача позивачу спричинено матеріальної шкоди. Тому суд вважає зазначені обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода, завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, враховуючи те, що суд не вправі з власної ініціативи вийти за межі позовних вимог, заборгованість, що підлягає стягненню з відповідача, підлягає переведенню в гривні за службовим розпорядженням НБУ від 09.03.2023, тому позов у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково.
Водночас суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що не подання позивачем доказу офіційного курсу НБУ станам на час подання позову до суду є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки ця інформація є загальнодоступною, перебуває у вільному доступі, тому не наведення розрахунку та не подання роздруківки курсу НБУ станом на день подання позову до суду не може бути самостійною підставою для відмови у задоволені позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.
Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню (ч. ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України).
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05.12.2022 в справі № 214/7462/20 наведено правовий висновок, згідно з яким особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.
Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 487/6970/20).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
У даній справі суд бере до уваги те, що факт протиправних дій відповідача ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв`язок між цими діями та спричиненням моральної шкоди ОСОБА_3 встановлено вироком суду від 09.11.2022 у справі № 705/3875/22.
Враховуючи факт завдання позивачу саме матеріальної шкоди, характер та обсяг душевних страждань позивача, та тривалість завданої позивачу моральної шкоди, суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості вбачає, що сума у розмірі 4000 грн, яка зазначена у позовній заяві, не є надмірною та достатньою для відшкодування позивачеві моральної шкоди. Підстав для зменшення такої суми суд не вбачає.
На цій підставі позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 4000 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Відтак, інші аргументи сторони відповідача вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують та по суті на них не впливають.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 76-81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_3 ; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; відбуває покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 34) (Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214); реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Повне рішення складене 13.12.2024.
Суддя О.І.Єщенко