КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9384/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/11952/22

20 травня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» Микитюка Дениса Олександровича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гребенюка В.В., у цивільній справіза позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхуванняцивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «Страхова група «Оберіг» для укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , який за технічними характеристиками відноситься до вантажних автомобілів. Під час укладення полісу відповідач надав позивачу інформацію, що має дійсний протокол проходження обов`язкового технічного контролю (далі ОТК) на вказаний транспортний засіб, а датою наступного проходження ОТК транспортного засобу є 02 вересня 2022 року.

02 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443, відповідно до якого забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , строк дії якого встановлено з 00 годин 00 хвилин 03 вересня 2021 року по 02 вересня 2022 року включно.

Позивач зазначав, що 02 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, з метою розслідування страхового випадку, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернулось до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України із запитом про проходження ОТК вказаним транспортним засобом.

Відповідно до отриманої відповіді, транспортний засіб ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , не мав діючого протоколу ОТК, а строк попереднього ОТК закінчився 20 березня 2022 року.

Посилаючись на те, що відповідач при укладенні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, оскільки надав неправдиві відомості щодо наявності та строку дії протоколу ОТК транспортного засобу та дати проходження наступного ОТК, до того ж, оспорюваний поліс прямо суперечить статті 17 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», так як він міг бути укладений лише на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов?язкового технічного контролю, позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» просив суд визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , (vin-code: НОМЕР_2 ).

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» - Микитюк Денис Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про визнання недійсним з моменту його укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443 відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 (vin- НОМЕР_3 );

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ТДВ «СГ «Оберіг» (код за ) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції неповно з`ясовані усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які сторона позивача посилалась в обгрунтування своїх вимог.

Так, позивач обгрунтовував вимоги щодо визнання полісу 205705443 недійсним з моменту його укладення, доводами, які були викладені в позовнійзаяві, з двох підстав: введення позивача в оману під час укладення полісу (ст. 230 Цивільного кодексу України) та укладення полісу з порушенням вимог законодавства (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на обгрунтування вимог позивачем, проігнорував та не надав належної оцінки доводам позивача про іншу підставу для визнаняня полісу недійсним, а саме: укладення полісу з порушенням вимог законодавства (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України), чим не сприяв повному та всебічному розгляду справи.

Також, при ухваленні рішення суд першої інстанції безпідставно використав нормативні акти, які не мають відношення до порядку укладання електронних договорів страхування, а стосуються виключно паперових екземплярів, у зв`язку з чим безпідставно відхилив доводи про введення позивача в оману з боку відповідача.

Посилаючись у судовому рішенні на Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджене Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2011 року № 673; Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558, затвердженого Протоколом Президії МТСБУ від 06.02.2022 року № 463/2020, суд першої інстанції не врахував, що дані нормативні акти стосуються виключно порядку укладання паперового варіанту полісу, а тому не можуть бути застосовані при дослідженні та вирішенні даного спору, оскільки предметом даного спору є визнання недійсним не паперового варіанту полісу, а саме електронного.

Так, Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року №558.

Відповідно до Інструкції, розділ «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ», до істотних умов, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВВТЗ, відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК)тощо.

Поліс заповнюється виключно з інформації, наданої/заповненої страхувальником, відтак, саме страхувальник повідомляє страховика про необхідність проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", та про строки дії чинного протоколу про ОТК, і лише на підставі цієї інформації, поданої страхувальником,формується поліс з відповідною інформацією зазначеною у внутрішньому договорі страхування (полісі).

Отже, саме страхувальник зобов`язаний надати достовірні дані щодо застрахованого транспортного засобу, зокрема, і інформацію щодо проходження транспортним засобом процедури ОТК.

Висновок суду першої інстанції про те, що саме страхова компанія (позивач у справі), як сторона, що здійснює заповнення страхового полісу, зобов`язана оглянути протокол перевірки технічного стану транспортного засобу для підтвердження технічної справності транспортного засобу на момент укладання полісу, та отримання інформації про граничну дату чергового проходження транспортним засобом ОТК, сторона позивача вважає безпідставним, посилаючись на те, що, враховуючи специфіку укладання саме електронних договорів страхування, викладену в Розпорядженні Державної комісії з регулює-інші ринків фінансових послуг України від 31 серпня 2017 року № 3631 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за № 1197/31065, відповідач не надавав позивачу протокол перевірки технічного стану транспортного засобу під час укладення електронного полісу ЕР-205705443, а інформація була заповнена виключно з інформації наданої відповідачем.

Керуючись інформацією наданою страхувальником, було сформовано поліс зі слів страхувальника та тільки на етапі страхового розслідування внаслідок настання ДТП позивач отримав інформацію про відсутність щодо транспортного засобу чинного протоколу ОТК, що унеможливлювало його укладення.

Відтак, на переконання сторони позивача, при укладенні полісу відповідач свідомо повідомив неправдиві відомості та керував транспортним засобом, експлуатація якого була прямо заборонена законом, чим свідомо наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, яке було не допущено до дорожнього руху відповідно до вимог Закону.

Оспорюваний поліс також прямо суперечить ст. 17 спеціального Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки, він міг бути укладений лише на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

У визначений ухвалою апеляційного суду строк, відповідач ОСОБА_1 не скористалась процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»- Алексєєв Владислав Вячеславович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Богуцький Іван Олександрович просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 вересня 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» та ОСОБА_1 в електронній форміукладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-205705443), відповідно до умов якого транспортний засіб «ГАЗ», 1998 року випуску, модель 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 є забезпечений і відповідальність ОСОБА_1 застрахованою з 00 годин 00 хвилин 03 вересня 2021 року по 02 вересня 2022 року включно.

З своїми технічними характеристиками транспортний засіб «ГАЗ», 1998 року випуску, модель 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 відноситься до вантажних автомобілів.

У розділі «Особливі умови користання забезпеченого ТЗ» полісу № НОМЕР_5 зазначено, зокрема: ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю - 02 вересня 2022 року; ТЗ використовується протягом повного строку страхування 1-й -12-й місяці.

02 липня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , у зв`язку з чим з метою розслідування страхового випадку, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернулось до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України із запитом про проходження ОТК вказаним транспортним засобом.

Із відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) від 12 липня 2022 року вбачається, що транспортний засіб «ГАЗ», 330210 (тип ТЗ - вантажний фургон хлібний, вантажопідйомність - 1,6 тонни, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 підлягає проходженню ОТК з періодичністю - два роки. Станом на 02 липня 2022 року інформація про дійсний (наявний) протокол ОТК відсутня. Додатково зазначено, що 14 червня 2022 року отримав протокол ОТК № 01181-00311-22 строком дії до 14 червня 2024 року, якій 21 червня 2022 року був анульований (а.с. 10).

Згідно з інформацією Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) від 07 грудня 2022 року станом на 02 вересня 2021 року транспортний засіб «ГАЗ», 330210 (тип ТЗ - вантажний фургон хлібни, вантажопідйомність - 1,6 тонни, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 мав дійсний (наявний) протокол ОТК № 01181-00125-20, виданий 20 березня 2020 року строком дії до 20 березня 2022 року (а.с. 11).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01181-00125-20 від 20березня 2020 року транспортний засіб«ГАЗ», 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , вантажність - 1,6 тоннивизнано технічно справним, встановлено дату чергового проходження обов`язкового технічного контролюне пізніше20березня 2022 року (а.с. 42-43).

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01181-00311-22 від 14 червня 2022 року транспортний засіб«ГАЗ», 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , вантажність - 1,6 тоннивизнано технічно справним, встановлено дату чергового проходження обов`язкового технічного контролюне пізніше14 червня 2024року (а.с. 44-45).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем не доведено обставин, які підтверджують факт, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив представнику страхової компанії недостовірну інформацію щодо предмету страхування.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 15, 16Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми, що стосуються обов`язкового страхування, містяться у спеціальному законодавстві, зокрема, законах України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року; "Про страхування" від 7 березня 1996 року.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Згідно п. 1.7. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Пунктом 14.2. ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік.

Згідно абз. 6, 7 п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до пункту 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачає, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 2.1.4. Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ.

Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558.

Визначено Інструкцією, що в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років.

Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування.

У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік.

Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду.

У справі, яка переглядається, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що під час укладення 02 вересня 2021 року між сторонамидоговору страхування, що посвідчувався полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо транспортного засобу «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , (vin-code: НОМЕР_2 ) на один рік- до 02 вересня 2022 року включно, відповідач ОСОБА_1 надала страховику неправдиву інформацію щодо наявності та строку дії протоколу ОТК, а строк попереднього протоколу ОТК закінчився 20 березня 2022року.Повідомивши неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування, відповідач ввів в оману іншу сторону договору ТДВ «Страхова група «Оберіг» (позивач у справі), у зв?язку з чим договір страхування (поліс) укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» та підлягає визнанню недійсним.

До того ж, оспорюваний поліс прямо суперечить статті 17 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», так як він міг бути укладений лише на строк, що не перевищує строку чергового проходження тарнспортним засобом обов?язкова технічного контролю.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач ОСОБА_1 зазначала, що на момент оформлення полісу у неї був діючий протокол ОТК № 01181-00125-20.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог статті 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Відповідно до вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи на підставі поданих та досліджених судом доказів вказують на те, що відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01181-00125-20 від 20березня 2020 року транспортний засіб«ГАЗ», 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , вантажність - 1,6 тонни після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 20 березня 2022 року.

Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443 між страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»та страхувальником ОСОБА_1 був укладений 02 вересня 2021 року.

З викладеного вбачається, що на час укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у відповідача був чинний протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № № 01181-00125-20 від 20березня 2020 року.

У пункті 6 Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 25.05.17 № 401/2017 і розробленого у відповідності до Положення про особливості укладання електронних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг, визначено, що відомості, зазначені в п. п. 1-4 страховик повинен отримати від страхувальника, але має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та за даними державних інформаційних ресурсів.

Встановленні колегією суддів апеляційного суду фактичні обставини у справі на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що страховик Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 02 вересня 2021 року, предметом якого був транспортний «ГАЗ», 1998 року випуску, модель 330210, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, не пред`являв до страхувальника ОСОБА_1 и ніяких вимог щодо надання додаткової інформації чи документів та погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем. Вказані відомості на час укладання договору були достовірними.

При цьому, зважаючина вимоги п. 6 Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 25.05.17 № 401/2017 і розробленого у відповідності до Положення про особливості укладання електронних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг відомості, страховик не був позбавлений можливості перевірити надану відповідачем інформацію таким же чином, як це було зроблено ним після настання страхового випадку, проте страховик (позивач у справі) при укладенні договору страхування із ОСОБА_1 ою Миколаївною погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем, і які були достовірними.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними доводи позивача в обгрунтування позовних вимог про те, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється виключно з інформації, наданої/заповненої страхувальником, відтак, саме страхувальник повідомляє страховика про необхідність проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", періодичність проходження такого контролю та про строки дії чинного протоколу про ОТК, і лише на підставі цієї інформації, поданої страхувальником формується поліс з відповідною інформацією, зазначеною у внутрішньому договорі страхування (полісі).

На підставі встановлених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, які б свідчили про введення сторони страховика (Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг») в оману, є недоведеними, зокрема, самий факт обману, наявність умислу в діях страхувальника ОСОБА_1 и Миколаївни, спрямованого на введення страховика в оману щодо умов страхування, тому правові підстави для визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівна підставі зазначеної позивачем правової норми ( стаття 203 ЦК України) відсутні.

Разом з тим, вирішуючи спір у справі, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанціїне надав у судовому рішенні оцінки доводам позивача про наявність правових підстав для визнання недійсним полісу обов`язкового страхування, з оглялу на його укладення з порушенням вимог законодавства (ч. 1 ст. 215 ЦК України), що підтверджує обґрунтованість аргументів скарги позивача щодо допущеної судом першої інстанції неповноти правового обґрунтування судового рішення у відповідній частині вимог.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги в частині визнання недійсним укладеного полісу з підстав його невідповідності вимогам законодавства (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України), колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним з моменту його укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443на підставі ч. 1 ст. 215ЦК України, обґрунтовані тим, щооспорюваний поліс суперечить статті 17 спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», так як він міг бути укладений лише на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов?язкового технічного контролю.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме в момент вчинення правочину.

Судом встановлено що, укладаючи спірний правочин - договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сторони діяли вільно, дійшли згоди з усіх істотних умов договору, у тому числі, щодо строку дії договору, ціни договору. Страховик здійснив визначення розміру страхового платежу для оплати страхувальником (відповідач у справі), виходячи зі строку дії договору страхування цивільно-правової відповідальності у 1 (один) рік, і на момент укладення оспорюваного договору страховик (позивач у справі) погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем, у тому числі, щодо строку чергового проходження транспортним засобом обов?язкового технічного контролю.

Отже, вказаний договір відповідав чинному законодавству Українита був направлений на реальне настання правових наслідків. На момент укладення оспорюваного договору його сторони не допустили таких порушень правових норм, які б давали підстави для визнання договору недійсним.

При цьому, колегія суддів апеляційного судузвертає увагу на суперечливу поведінку позивача (страховик за договором), який, взявши на себе зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним лише після настання стахового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code: НОМЕР_2 .

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 міститься висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

При вирішенні позову про визнання недійсним договору враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося (постанова Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 910/8072/20).

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що під час розгляду справи позивач не подав до суду належних та достатніх доказів на спростування презумпції правомірності правочину, тому правові підстави для визнання недійсним з моменту укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівна підставі зазначених позивачем правових норм відсутні.

Ненадання судом першої інстанції оцінки доводам позивача в частині визнання недійсним укладення полісу з порушенням вимог законодавства (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України)не впливає на правильність висновку суду першої інстанції щодо вирішення заявлених вимог позивача про визнання недійсним з моменту його укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205705443, та не змінює суть ухваленого у справі судового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» - Микитюка Дениса Олександровича задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині обгрунтування мотивів вирішення позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», виклавши мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення в редакції даної постанови. В іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року слід залишити без змін, оскільки судом першої інстанції по суті ухвалено правильне процесуальне рішення.

Оскільки судове рішення змінено тільки в частині мотивів прийняття оскаржуваного рішення, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 203, 215, 230 ЦК України, ст.ст.4, 5, 76, 77,79, 80, 81, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» Микитюка Дениса Олександровича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: