Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року смт Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 березня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №273250323, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3500 грн. шляхом перерахування на банківський рахунок, на строк 30 днів з 22.03.2023, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. Однак ОСОБА_1 не виконала умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день подання позовної заяви складає 40127,50 грн., у тому числі: 3500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 36327,50 грн. заборгованість за процентами (3500х2,99%х350). Проценти нараховувалися по 07.03.2024 року включно.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 40127,50 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою від 16.04.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що визнає заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 3500 грн. та відсотками, які нараховані в межах строку кредитного договору, тобто з 22.03.2023 року по 21.04.2023 року. В іншій частині позов не визнає, оскільки відсотки нараховані поза межами строку дії кредитного договору. Також пояснила, що отримала грошові кошти у розмірі 3500 грн. на картку, однак не встигла погасити кредит у місячний термін, а потім на кредит було нараховано великі відсотки. Підтвердила, що на теперішній час заборгованість нею не погашена.

Вислухав пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що 22 березня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір надання грошових коштів у позику №273250323 (далі кредитний договір ) (а.с. 15-18).

Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надав позичальникові ОСОБА_1 позику у розмірі 3500 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору, його додатків.

Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.2 кредитного договору, тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.п.1.1.3 кредитного договору процентна ставка фіксована.

Відповідно до п.п.1.1.4 кредитного договору дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» - 1,99% на день (726,35 річних).

Відповідно до п.п.1.1.5 кредитного договору процентна ставка Позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних).

Строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 22.03.2023 року, дата повернення позики 21.04.2023 року (п.п.1.2, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору).

Відповідно до п.1.4 кредитного договору, на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою).

У випадку користування позикою понад строк, встановлений в п.1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка з розрахунку 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору.

Додатком №1 до кредитного договору №73250323 від 22.03.2023 року, є таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику (а.с.19).

Кредитний договір та додаток до кредитного договору був підписаний позивачкою 22.03.2023 року з використанням одноразового ідентифікатора.

Факт перерахування позивачем грошових коштів у сумі 3500 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджено листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 07.03.2024 року №4676-ВП (а.с.20) та відповідачкою не заперечується отримання грошових коштів у зазначеній сумі.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідачкою умови кредитного договору не виконувались, в передбачений умовами договору строк кредитні кошти не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідач факт отримання та не повернення грошових коштів у розмірі 3500 грн. не заперечує, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3500 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 кредитний договір був укладений в електронній формі.

Як вбачається з умов пунктів 1.2, 1.3.1, 1.3.2 кредитного договору, строк позики (строк дії договору) становить 30 днів, дата надання позики 22.03.2023 року, дата повернення позики 21.04.2023 року.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.9 кредитного договору позичальник має право продовжити строк (надалі Пролонгація) користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди та підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Відповідно до п.1.4 договору, на період строку, визначеного п.1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахуванням Програми лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») від суми позики за кожний день користування позикою).

У випадку користування позикою понад строк, встановлений в п.1.2 Договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», Правил акції ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» «Повторний кредит») перераховуються, і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка з розрахунку 2,99% на день від суми Позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом 21.04.2023 року.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 21.04.2023 року ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором №273250323 від 22 березня 2023 року.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено.

Враховуючи, що позивачкою до теперішнього часу кредитні кошті не повернуті, суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, з розрахунку 2,99% на день (як передбачено п.1.4 кредитного договору), в межах строку кредитування, який становить 30 днів (з 22.03.2023 року по 21.04.2023 року), тобто у розмірі 3139,50 грн. (3500 х 2,99% х 30).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3500 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 3139,50 грн., а всього 6639,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.03.2024 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 400,90 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №273250323 від 22.03.2023 року у загальному розмірі 6639,50 грн. (шість тисяч шістсот тридцять дев`ять грн. 50 коп.), з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3500 грн., заборгованість за процентами 3139,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 400,90 грн. (чотириста грн. 90 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», , адреса місцезнаходження: 01014, м.Київ, вул.Болсуновська, 8, поверх.9.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 12.06.2024 року.

Суддя О.Ю. Кравченко