Справа №491/1521/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Рачкової І.В.,

за участю сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Ананьївська державна нотаріальна контора Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Ананьївська державна нотаріальна контора Одеської області.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті проживав на території АДРЕСА_1 . Факт смерті зареєстровано у Тираспольському відділі ЗАЦС про що 26 березня 2012 року було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (російською мовою). 11 лютого 2022 року в Службі цивільного стану Вариниця Республіки Молдова, шляхом видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , легалізовано реєстрацію цього акту цивільного стану за №437 в м. Тирасполь Республіки Молдова, що надає можливість використовувати цей документ на території України. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) розміром 4,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Світлий шлях» с Пасицели Ананьївського району Одеської області, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0186514, виданого Ананьївською райдержадміністаціїєю Одеської області 02 вересня 1996 року, належало його батькові ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 13 грудня 2004 року у спадковій справі № 615 за 2004 рік. Заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив, станом на 15 серпня 2023 року спадкову праву на його майно заведено не було. Спадкову справу № 307/2023 заведено за заявою позивачки 15 серпня 2023 року в Ананьївській державній нотаріальній конторі Одеської області. Нотаріус своїм листом рекомендувала позивачці звернутися до суду з метою визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки цей строк пропущено. Позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталася, в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, як до державного так і до приватного нотаріуса в м. Ананьєві з проханням прийняти у неї заяву про прийняття спадщини, але отримувала усну відмову, яка була пов`язана, на думку позивачки, із тим що у неї не було на той час національного паспорта України та зареєстрованого місця проживання на території України. Письмової відмови у заведенні спадкової справи їй надано не було. Позивачка вказує, що на час відкриття спадщини вона разом зі спадкодавцем проживала у м. Тирасполь. ОСОБА_3 на день смерті був громадянином України, мав закордонний паспорт громадянина України, Державною податковою адміністрацією в Одеській області йому присвоєно ідентифікаційний номер та видано картку платника податків. Оскільки завести спадкову справу на території України позивачці не вдалося, вона звернулася до державного нотаріуса в м. Тирасполь, де у 2012 році було відкрито спадкову справу за її заявою як спадкоємця за законом. Донька, ОСОБА_6 , та син, ОСОБА_7 , відмовилися від спадщини на її користь. 30 червня 2023 року у зв`язку з тим, що на території Придністровської Молдавської Республіки відсутній склад спадкового майна, спадкову справу № 769 за 2012 рік закінчено. Позивачка також зазначає, що своє бажання прийняти спадщину в 2012 році вона заявила у єдиний можливий на той час спосіб, який хоча і не призвів до спадкування, але свідчить про наявність у неї наміру та бажання успадкувати майно, яке належало ОСОБА_8 на день його смерті. Вона сама є громадянкою України. 07 грудня 2006 року вона отримала закордонний паспорт громадянина України із строком дії до 07 грудня 2016 року. 18 березня 2022 року на її ім`я видано національний паспорт України, з 15 грудня 2022 року вона має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 . Відповідачем у справі є Ананьївська міська рада, оскільки крім неї, ОСОБА_2 , інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_9 , немає, а також земельна частка (пай), право на яку належало спадкодавцю перебуває в межах Ананьївської територіальної громади. На підставі викладеного, позивачка просить суд визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою від 15 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. Також роз`яснено процесуальні права третій особі про право надати письмові пояснення щодо позову або відзиву, а учасникам справи про право надати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого засідання.

В подальшому, 27 березня 2024 року, головуючим суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 06 травня 2024 року.

Позивач, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Гусєва О.Д., яка діє на підставі довіреності від 15 серпня 2023 року (а.с.36) повідомила суду про те, що позивачці відомо про розгляд справи, однак вона, як представник позивача за довіреністю, буде приймати участь у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. Також пояснила, що строк визначений для звернення із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 пропущено з поважних причин, оскільки позивачка на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем проживала у м. Тирасполь Республіки Молдова, на території України не мала зареєстрованого місця проживання та національного паспорта України. Незважаючи на це вона бажає прийняти спадщину після смерті свого чоловіка, неодноразово зверталась у межах шестимісячного строку до державного та приватного нотаріусів у м. Ананьєві, однак їй було відмовлено. Нажаль письмової відмови ОСОБА_2 від нотаріусів не отримала. Отримавши усну відмову у відкритті спадкової справи на території України вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса м. Тирасполя Республіки Молдова, яким було відкрито спадкову справу №769 у 2012 році, яку, через відсутність складу спадкового майна на території Придністровської Молдавської Республіки, закрито у червні 2023 році. З 2012 року по 2023 рік ОСОБА_10 неодноразово зверталась до нотаріуса у м. Ананьєві з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, що може підтвердити свідок. Як пояснила сама позивач, у разі оформлення нею внутрішнього паспорта громадянина України на той час, вона би втратила роботу у Придністровській Молдавській Республіці, що не могла допустити, скільки після смерті чоловіка залишилась одна з двома дітьми. На теперішній час, після змін в законодавстві, вона отримала національний паспорт України, має зареєстроване місце проживання в Україні, звернулась до нотаріуса державної нотаріальної контори ОСОБА_11 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову та рекомендацію звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини. Також представник позивача звертає увагу суду на наполегливість позивачки, протягом багатьох років, щодо оформлення спадщини, вважає, що позивачка зробила усе можливе, щоб прийняти спадщину.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був сповіщений належним чином (а.с.53, 56, 85), однак 21 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання Ананьївського міського голови (а.с.58-60), в якому він просить здійснити розгляд справи без участі представника відповідача. Розгляд заяви по даній справі залишає на розсуд суду.

Третя особа також у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.54, 57, 86), однак 26 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області (а.с. 62).

Свідок, ОСОБА_12 , у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком рідної сестри позивачки. Періодично вони зустрічаються. Знав її чоловіка, ОСОБА_3 . Зі слів ОСОБА_2 йому відомо, що після смерті ОСОБА_13 залишився земельний пай, який знаходиться у с. Новоселівка. ОСОБА_2 хотіла оформити спадщину, неодноразово зверталась до нотаріусів, вони її один до другого направляли. Підтверджує, що неодноразово возив її до нотаріусів. Вона приїздила один-два рази на рік і щоразу зверталася до нотаріуса. Виходила від нотаріуса засмучена, говорила, що замкнуте коло. Причина була у тому, що у неї не було паспорта громадянина України, був лише закордонний паспорт.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи обізнаність позивача про розгляд справи, наявність відомостей про належне сповіщення відповідача та третьої особи, враховуючи клопотання представника відповідача та третьої особи, відсутність, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, відповідача та третьої особи, за участю представника позивача.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідка, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 , виданого 18 березня 2022 року органом № 5123 (а.с.7-8), та копією витягу з реєстру територіальної громади №2022/002104941 від 15 грудня 2022 року (а.с.10). Позивачка була дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 28 квітня 1990 року Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с. 26).

Позивач звернулась до суду із позовною заявою та просить суд визнати причину пропуску нею строку для прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно частини 1 статті 38 Закону України «Про міжнародне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 70 цього ж Закону передбачено, що спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був. Вибір права спадкодавцем буде недійсним, якщо після складання заповіту його громадянство змінилося.

Згідно положень статті 71 цього ж Закону, спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11 лютого 2022 року службою цивільного стану Варниця, Республіка Молдова(а.с. 22-25).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ананьєві, його батьком є ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_14 (а.с. 15-16).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області 28 квітня 1990 року, позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).

З 1995 року по день смерті покійний проживав у м. Тирасполь Республіки Молдова, що підтверджується копією листа № Ш-211 від 17 лютого 2023 року Управління внутрішніх справ м. Тирасполь (а.с. 75) та копією листа и.о. начальника ПО г. Тирасполь ООПРР УпВМ МВД ПМР майора милиции Бочарова Д.И (мовою оригіналу) № 18/7-345 від 27 січня 2023 року у якому вказано, що громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знято з реєстраційного обліку 17 квітня 2012 року у зв`язку із смертю (а/з № 437 від 23 березня 2012 року) з житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Зі змісту частини 1 статті 1217 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) розміром 4,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки паю в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Світлий шлях» с. Пасицели Ананьївського району Одеської області, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0186514, виданого Ааньївською райдержадміністрацією Одеської області 02 вересня 1996 року, належало його батькові, ОСОБА_5 (а.с. 12), що помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Новоселівською сільською радою Ананьївського району Одеської області 22 березня 2003 року (а.с. 11), та яке успадковане ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2004 року у спадковій справі №615 за 2004 рік (а.с. 14).

Спадкодавець, ОСОБА_8 , заповіту на належне йому майно не залишив, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 30, 70).

Згідно з частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В даній справі спадкування здійснюється за законом.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із позовної заяви вбачається, що на думку позивача строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причини. На час відкриття спадщини вона із дітьми та чоловіком проживала у м. Тирасполь Придністровської Молдавської республіки. Із метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, неодноразово зверталася до нотаріуса в Україні, у тому числі і до закінчення шестимісячного строку, визначеного для прийняття спадщини, однак отримувала усну відмову, оскільки не мала на території України зареєстрованого місця проживання та внутрішнього паспорта громадянина України. Не маючи можливості відкрити спадкову справу в Україні, ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса м. Тирасполь, де спадкову справу № 769 було відкрито у 2012 році та 30 червня 2023 року закінчено у зв`язку з відсутністю спадкової маси на території Придністровської Молдавської Республіки (а.с. 34, 35). У період з 2012 року по 2023 рік вона приїздила в Україну один два рази на рік і щоразу зверталась до державного та приватного нотаріусів, але отримувала усну відмову. У 2022 році позивачка отримала внутрішній паспорт громадянина України (а.с.7-8), та має зареєстроване місце проживання у с. Шевченкове Подільського району Одеської області з 15 грудня 2022 року (а.с.10). 15 серпня 2023 року за її заявою, про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно яке складається із права на земельну частку (пай) на землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Світлий шлях», місцезнаходження якої: Одеська область, Подільський (до об`єднання Ананьївський) район, с. Пасицели, Ананьївської територіальної громади, розміром 4.63, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката серії ОД №0186514 виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 02 вересня 1996 року, зареєстрованого 30 грудня 2004 року за ОСОБА_8 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 107 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 30 грудня 2004 року за реєстровим № 3993, спадкова справа № 615/2004) на яке відсутній правовстановлюючий документ, нотаріусом Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області було відкрито спадкову справу № 307/2023. Факт належності спадкодавцю, ОСОБА_8 , права на вказану земельну частку (пай) підтверджується також повідомленням Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1654/340-24 від 29 травня 2024 року у якому вказано, що згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) розформованого КСП «Світлий шлях» на території Ананьївського району Одеської області за громадянином ОСОБА_5 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0186514 реєстраційний № 107 від 02 вересня 1996 року, виданий на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації № 245 від 06 серпня 1996 року. До зазначеного сертифікату внесено зміни на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВТ № 226772 від 30 грудня 2004 року, згідно якого спадкоємцем права на земельну частку (пай) є громадянин ОСОБА_3 , про що свідчить запис у книзі реєстрації від 30 грудня 2004 року реєстраційний № 107. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропущено та рекомендовано звернутися до суду для його поновлення.

В підтвердження зазначеного позивачем до позовної заяви додано й лист відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину із рекомендацією звернення до суду для поновлення пропущено строку для звернення із заявою про прийняття спадщини в якому зокрема зазначено, що від часу відкриття спадщини чоловіка ОСОБА_15 , тобто з березня 2012 року, ОСОБА_2 неодноразово зверталась до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області, з об`єктивних причин спадкова справи відкрита лише 15 серпня 2023 року (а.с. 29,98). Також витяг з реєстру спадкових справ за 2012 рік Тираспольського нотаріального відділу Міністерства юстиції Придністровської Молдавської Республіки, з перекладом на українську мову (а.с. 34,35). Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , підтвердив факт неодноразового звернення позивачки до нотаріуса з метою прийняття спадщини, оскільки сам її возив до нотаріальної контори.

Згідно копії листа Ананьївської держаної нотаріальної контори Одеської області №1482/02-31 від 01 вересня 2023 року та № 618/02-31 від 11 травня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_8 , оскільки нею пропущений визначений законом строк для звернення з заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 29, 98).

На виконання ухвали суду від 15 лютого 2024 року від Ананьївської державної нотаріальної контри Одеської області надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 307/2023 на майно ОСОБА_15 , з якої вбачається, що позивач заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_8 , подала 15 серпня 2023 року. Згідно копії спадкової справи інші спадкоємці майна ОСОБА_8 відсутні (а.с. 63-80).

Для прийняття спадщини згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначене також підтримується практикою Верховного суду України. відповідно до якої, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому йому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складній умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся 15 серпня 2023 року із заявою до Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом.

З урахуванням наведених в позовній заяві підстав та наданих доказів, показів свідка ОСОБА_12 , судом встановлено, що причини пропуску позивачем встановленого шестимісячного терміну для прийняття спадщини, котра залишилась після смерті її чоловіка, ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, має намір прийняти спадщину, зазначила причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, які визнані судом поважними, беручи до уваги наполегливість позивачки у бажанні прийняти спадщину, та той факт, що вона позбавлена в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Ананьївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Ананьївська державна нотаріальна контора Одеської області - задовольнити.

Визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 18 березня 2022 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 12 червня 2024 року.

Головуюча суддя: Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах судової справи №491/1521/23 Ананьївського районного суду Одеської області.