печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2024 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Ільєва Т.Г., при секретарі судових засідань Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у цивільній справі № 757/2642/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання кредитних зобов`язань виконаними, -

В С Т А Н О В И В :

11.04.2024 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у цивільній справі № 757/2642/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання кредитних зобов`язань виконаними.

Згідно вимог заяви відповідач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 700 грн.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За викладених обставин та відповідних тому норм процесуального законодавства суд приходить до висновку про розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2024 відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання кредитних зобов`язань виконаними.

Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що у Договорі № 01/2023-01 про надання правничої допомоги (правової) допомоги від 03.01.2023, який укладений між Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «СІНТЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», а саме п. 3.4 визначено, що оплата гонорару та необхідних фактичних витрат здійснюється клієнтом протягом 5 днів з моменту складання акту про надання правової допомоги, в якому визначений розмір таких витрат.

Згідно акту № 26/02/1 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 01/2023-01 про надання правничої допомоги (правової) допомоги від 03.01.2023 загальна сума за надання правничої допомоги клієнту по цивільній справі складає 23700 грн., який повинен бути сплачений клієнтом протягом 10 календарних днів з моменту підписання цього Акту.

Вказана заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду 26.02.2024, а розгляд по суті відбувся 07.06.2024, проте заявник не надав до суду документів, які підтверджують оплату витрат на правову допомогу, а відтак слід прийти до висновку про необґрунтованість зави та відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 133, 138, 141, 247, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у цивільній справі № 757/2642/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання кредитних зобов`язань виконаними.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА