ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6183/23
Провадження № 2-о/210/24/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

присяжних: Янченко Л.В., Бенмуффок Н.В.,

за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою та просив суд оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, померлим.

В обґрунтування заявлених зазначив, щовідповідно до Свідоцтва про право власності на житло №Дз-718 від 26.12.1997 року, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №Дз228 від 06.03.1996 року н праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Всі власники зазначеної квартири були зареєстровані та мешкала за вказаною адресою. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла. ОСОБА_2 є сином заявника та померлої ОСОБА_6 . ОСОБА_2 виїхав за межі України на початку 2009 року, деякий проміжок часу ОСОБА_2 підтримував зв`язок з заявником, проте в березні 2009 року зв`язок з ним було втрачено і до моменту звернення до суду його місцезнаходження невідоме. В червні 2010 року заявник звернувся до відділення поліції із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим, заяву було зареєстровано та внесено до ЄРДР за №0003922. Станом на дату звернення до суду за останнім місцем мешкання ОСОБА_2 жодного разу не з`явився. Власність 1/3 частини, яка належить зниклому безвісті ОСОБА_2 створює життєві незручності для заявника, виникають перешкоди в користуванні і розпорядженні власністю в цілому. У зв`язку з чим посилаючись на вимоги ст.293, 305, 308 ЦПК України та ст. 46, 47 ЦК України заявник звернувся до суду.

Відповідно до Протоколу розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с. 23)

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року відкрито провадження по вказаній справі. (а.с. 26)

Присутній у судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судовому засіданні присутній не був. Однак, 11 грудня 2023 року та 28 грудня 2023 року на адресу суду надійшли листи за підписом в.о. начальника Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому остання просила суд проводити розгляд вказаної справи без участі представника.

Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно листа вих. 10616 від 29.10.2013 року за підписом в.о. начальника Дзержинського районного відділу Криворізького міського управління головного управління МВС України в Дніпропетровській області Зінченко О.В., громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в міжнародному розшуку як безвісті відсутній. (а.с. 10)

З витягу з ЄРДР №0003922 від 16.12.2023 року встановлено, що 14.06.2010 року до ЧЧ ЛВ на станції Кривий Ріг-Головний, з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючий АДРЕСА_2 , про те, що його син, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісті зник на території Російської Федерації у м. Санкт-Петербург. (а.с. 21)

Відповідно до відповіді №324169 від 16.11.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.01.2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . 08 лютого 2017 року ОСОБА_2 отримав ІР паспорт громадянина України. (а.с. 30)

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року було задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано в Державній прикордонній службі України інформацію (відомості) щодо перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт типу ID, серія НОМЕР_1 , виданий 14 березня 1996 року, тип Р, серія НОМЕР_2 , номер НОМЕР_3 , дата видачі 08.02.2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) у період з 01 січня 2009 року по дату отримання ухвали, у формі витягу з бази даних «відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території». (а.с. 41-42)

На виконанняухвали31 травня 2024 року на адресу суду надійшов лист вих. №19- 348132/18/24 від 20.05.2024 за підписом начальника головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України Є.Власова, в якому зокрема повідомлено, що громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 08.11.2017 по 20.05.2024, в Базі даних не виявлено відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

В силу ч.1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Як зазначив заявник оголошення його сина ОСОБА_2 померлим необхідно йому для здійснення користування і розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Оголошеннягромадянинапомерлиммаєсвоїмпризначеннямусуненняневизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місцеперебування якої невідоме.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Оскільки заявник ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б давали достатні підстави для задоволення вимог про визнання ОСОБА_2 померлим, а лише у заяві до суду констатувала факт відсутності з ОСОБА_2 будь-якого зв`язку, відсутність відомостей про місце його перебування, але жодним чином не довів можливі припущення про його смерть, відсутні підстави для задоволення заяви.

Крім того, з отриманих судом відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.01.2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . 08 лютого 2017 року ОСОБА_2 отримав ІР паспорт громадянина України

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права слід відмовити у задоволенні вимог про оголошення особи померлою.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст.39,41,58 ЦК України, ст.ст.4, 76-81, 141, 263-265, 299-300 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересована особа, - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про оголошення фізичної особи померлою, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення суду складено 13 червня 2024 року.

Суддя: Н.Ю. Вікторович

Присяжні: Л.В. Янченко,

Н.В. Бенмуффок