Справа № 185/8716/22
Провадження № 2/185/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Коваленко К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу ЄУ № 185/8716/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог від 21.12.2022) до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь грошові кошти у сумі 23 506,90 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, з відповідача ОСОБА_2 2000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди у виді франшизи та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 січня 2022 року, о 15:00 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Горького, 145 А/1, м. Павлограда, виїжджаючи від бордюру, перед початком руху не впевнився у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Лада XRАY», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та автомобілем «КІА SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований попереду у попутньому напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За скоєння даного ДТП ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відповідно до постанови суду від 02.03.2022 № 185/1176/22.

Згідно звіту № 4822 оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 01.07.2022 вартість матеріального збитку в наслідок пошкодження його автомобіля становить 39 506,81 грн. За складання звіту оцінки шкоди позивачем сплачено 4000 грн. У зв`язку з тим, що страховиком обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з боку відповідача виступає Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», яку було належним чином повідомлено про ДТП, та до якої позивач належним чином звернувся, то страхова компанія сплатила позивачу страхову виплату в розмірі 15 999,91 грн., франшиза 2000 грн. Тому позивач просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь грошові кошти у сумі 23 506,90 грн (39 506,81-15 999,91) в рахунок відшкодування майнової шкоди, з відповідача ОСОБА_2 2000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди у виді франшизи та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, стягнути судові витрати в розмірі судового збору в сумі 992,40 грн. та витрати на залучення оцінювача в сумі 4000 грн.

Ухвалою від 04.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

17.01.20223 від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву та надані письмові докази, в тому числі висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 86-D/10/48 від 06.06.2022. Відповідно до відзиву, страхова компанія не визнає позовні, в позові просить відмовити. Зазначає, що страхове відшкодування було виплачено позивачу повністю у строки встановлені законом на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 86-D/10/48 від 06.06.2022. Товариству не було надано позивачем належних доказів понесених ним витрати з оплати ПДВ. Зазначає, що відповідача відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування, визначеного з урахуванням заказ-наряду будь-якого обраного позивачем СТО.

Ухвалами від 26.01.2023 прийнято уточнені позовні вимоги, залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

15.03.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено для виконання клопотання експерта.

17.03.2024 ухвалою суду клопотання експерта задоволено,призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

04.07.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено у зв`язку з повідомленням від 12.06.2023 № СЕ-19/104-23/7259-АВ судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи.

В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення йому повісток, та смс повідомлення, причини неявки не повідомив, відзив не подав.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення повісток, та довідки про доставку повідомлення до електронного кабінету відповідача, причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81,82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так судом встановлено, що 28 січня 2022 року о 15:00 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Горького, 145 А/1, м. Павлограда, виїжджаючи від бордюру, перед початком руху не впевнився у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Лада XRАY», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та автомобілем «КІА SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_3 , який був припаркований попереду у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою від 02.03.2022 № 185/1176/22 ОСОБА_2 за скоєння даного ДТП було визнано винним за ст. 124 КУпАП, притягнуто до відповідальності та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Ця постанова є чинною та набрала законної сили 14.03.2022.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Лада XRАY», державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

В результаті зазначеного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача.

Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 203701561 від 22.04.2021 відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», терміном дії з 25.04.2021 по 24.04.2022. Відповідно до вищеназваного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., розмір франшизи становить 2 000 гривень.

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі відповідного звернення позивача, на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 86-D/10/48 від 06.06.2022, страхового акту № ЦВ/22/0871 від 09.06.2022, платіжного доручення від 09.06.2022, розрахунку суми страхового відшкодування, позивачу було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 15 999,91 грн., що визнається сторонами.

Страхування як система захисту майнових інтересів фізичних, юридичних осіб та держави - необхідний елемент соціально-економічної системи суспільства. Страхування є інститутом гарантування поновлення майнових інтересів.

Відповідно до положень ст.979 ЦК України, ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), яким урегульовані правовідносини сторін, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/ або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Таким чином 28.01.2022, тобто під час дії договору страхування, стався страховий випадок, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як зазначає ВС, аналізуючи судову практику розгляду цивільних справ,

що виникають з договорів страхування, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

При цьому нерідко до виплати заявляється сума ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість (далі ПДВ). Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ.

Статтею 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено випадки, коли шкода не відшкодовується , а саме відповідно до цього закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.7. шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості

транспортного засобу.

В Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

З огляду на викладене, різниця між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, підлягає стягненню з винної особи (відповідача) оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Із положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням викладених вище норм законодавства можливо зробити висновок, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди (в тому числі при укладенні угоди про страхове відшкодування), зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості (ВТВ), зносу та ПДВ (в разі його підтвердження), франшиза повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку.

Щодо ПДВ необхідно зазначити наступне.

Сума ПДВ це витрати закладені в вартість товарів і послуг, і особа повинна довести здійснення таких витрат наданням документів про купівлю товарів, чи отримання послуг ремонту автомобіля у платника ПДВ.

Позивачем та представником позивача не зазначено чи здійснено ремонт автомобіля, не надано жодних доказів (чеків, квитанцій, інше) про фактичне здійснення витрат на ремонт автомобіля, якщо такий здійснювався, чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Призначена судом експертиза не була проведена у зв`язку з не ненаданням позивачем автомобіля для огляду експерту. Тому сума ПДВ доказово не підтверджена та не доведена позивачем, та не підлягає стягненню з відповідачів.

Обов`язок доведення наявності шкоди та її розміру закон покладає на позивача, а відсутність своєї вини у вчинені зазначеної шкоди покладається на відповідача.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 86-D/10/48 від 06.06.2022 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля позивача становить 21 066,14 грн з ПДВ, та 17 999,92 грн без ПДВ, знос - 0, ВТВ-0. Зазначений висновок зроблено на підставі акту огляду транспортного засобу від 01.02.2022, який підписано в тому числі позивачем, та який містить перелік пошкоджень з п`яти пунктів та ремонтної калькуляції від 01.06.2022.

Згідно звіту № 4822 оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 01.07.2022 вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля позивача становить 39 506,81 грн з ПДВ, ВТВ - 8026,16 грн, знос - 0, відповідно до калькуляції сума вартості відновлювального ремонту розрахована з ПДВ. Зазначений звіт зроблено на підставі акту огляду транспортного засобу від 18.02.2022 та який містить перелік пошкоджень з семи пунктів та ремонтної калькуляції від 28.01.2022.

Аналіз зазначених висновку та звіту приводить до наступного висновку. У звіті оцінювача сума матеріального збитку зазначена з урахуванням ВТВ, тоді як у висновку експертного дослідження сума матеріального збитку зазначена без врахування ВТВ, та в звіті оцінювача сума матеріального збитку зазначена з ПДВ.

Отже, від суми матеріального збитку, визначеного оцінювачем ФОП ОСОБА_3 необхідно відняти суму ВТВ (яка не відшкодовується страховою) та суму ПДВ 20% (яка не доведена позивачем) 39 506,81-8026,16-6296,13 =25 184,52 грн.

Різниця між сумою матеріального збитку встановленого висновком експерта страхової та оцінювачем складає 7184,60 грн.=25184,52 грн-17999,92 грн.

Детальний аналіз актів огляду транспортного засобу від 18.02.2022 та від 01.02.2022 та ремонтних калькуляцій до зазначених висновку та звіту приводить до висновку, що зазначена різниця склалась через не врахування у висновку та калькуляції експерта страхової компанії вартості пошкодженої правої фари. Тоді як відповідно до обох зазначених актів огляду транспортного засобу від 18.02.2022 та від 01.02.2022 в них зазначено про пошкодження правої фари та її кріплення, тому зазначене пошкодження підлягає відшкодуванню.

Так як різниця між сумою матеріального збитку встановленого страховою компанією та оцінювачем складає 7184,60 грн, та складає вартість пошкодженої фари, яка підлягає відшкодуванню, та зазначена сума знаходиться в межах ліміту страхового відшкодування, тому вона підлягає стягненню зі страховика - Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, та не може виходити за межі позовних вимог, тому позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог у вигляді франшизи в сумі 2000 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 10000 гривень, суд виходить з наступного.

Аналізуючи доводи позивача щодо спричинення йому неправомірними діями відповідача моральної шкоди, суд дійшов висновку щодо наявності такої шкоди яка полягає у моральних стражданнях, стресі, порушенні нормального способу життя, які зазнав позивач у зв`язку з пошкодженням його майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Так, п. 2,3 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та знищенням чи пошкодженням її майна.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватися вимоги розумності та справедливості. Отже розмір відшкодування, що присуджується, не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань, які мав потерпілий у зв`язку із порушенням його прав, а також відповідати поведінці завдавача шкоди.

За таких умов суд дійшов висновку, що морально шкода, завдана позивачу буде відповідати сумі у 2000 грн., яка і підлягає стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем заявлено та надано докази про стягнення суми витрат за послуги оцінки в сумі 4000 грн. та судовий збір в сумі 992,4 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (33%) в розмірі: 1647,50 грн=327,5 грн(судовий збір) +1320 грн. (витрати на звіт оцінювача), стягненню з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягають судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (31%) в розмірі: 1547,65 грн=307,65 грн (судовий збір)+1240 грн.( витрати на звіт оцінювача).

Враховуючи викладене, керуючись ст.4-13, 18, 19,77-80, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн та майнову шкоду у виді франшизи в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн, судові витрати в розмірі 1647,50 грн (одна тисяча шістсот сорок сім гривень п`ятдесят копійок.) .

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», , місце знаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 страхове відшкодування в сумі в розмірі 7 184,60 гривень (сім тисяч сто вісімдесят чотири гривні шістдесят копійок) , судові витрати в розмірі 1547,65 грн (одна тисяча п`ятсот сорок сім гривень шістдесят п`ять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко