УХВАЛА

з питань забезпечення позову

09 січня 2024 рокуСправа № 495/12994/23
Номер провадження 2-з/495/4/2024

Суддя Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, мале КП «Мрія-2», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, мале КП «Мрія-2», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності.

08.01.2024 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину магазину змішаної торгівлі літ. «Б», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03.

Подану заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує наступним.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовною заявою за захистом свого порушеного права власності на 1/2 частину приміщення магазину змішаної торгівлі літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок незаконної видачі правовстановлюючих документів на нього та оформлення права власності за іншою особою. Спірні правовідносини виникли з підстав видачі виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради Рішення №775 від 05.08.2010, яким передано Малому колективному підприємству «Мрія-2» у власність наведене нерухоме майно (яке на момент його видачі належало ОСОБА_1 ) та подальше оформлення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.08.2010 серії НОМЕР_1 . Зважаючи на те, що за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності наразі на спірні об`єкти нерухомості зареєстровані за МКП «Мрія-2», останній як власник може здійснити дії, направлені на відчуження майна, яке є предметом даного спору.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи взагалі унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

В силу положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд, вивчивши заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі, також слід зазначити що заявником не доведено наявність ризиків відчуження даного майна.

Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований заявником вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Жодних доказів щодо ймовірності можливого відчуження нерухомого майна заявником не надано.

З урахуванням викладених обставин, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, мале КП «Мрія-2», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дати її проголошення.

Суддя Ірина БРАТКІВ