Справа № 727/3138/23
Провадження № 2/0203/168/2024
УХВАЛА

12 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сядро Г.Г.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання позивача про витребування висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

У чергове підготовче судове засідання 12.06.2024 року з`явився позивач, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, поважність причин неявки у судове засідання суду не повідомили.

10.06.2024 року засобами електронного зв`язку орган опіки та піклування подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що у зв`язку з виробничою необхідністю представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради не може брати участь у засіданні в цивільній справі, та при розгляді справи просить врахувати інтереси дитини, відповідно до вимог чинного законодавства України. Також представник органу опіки та піклування повідомив суд про те, що виконавчим комітетом Чернівецької міської ради як органом опіки та піклування не надавався висновок про визначення місця проживання дитини за заявою ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю спору між матір`ю та батьком, які проживають окремо.

До початку чергового підготовчого засідання 26.03.2024 року позивач подав до суду письмову заяву про витребування висновку у Служби у справах дітей Чернівецької міської ради щодо доцільності визначення місця проживання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком.

Суд, заслухавши думку позивача, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за відсутності інших учасників справи.

Під час підготовчого засідання позивач підтримав своє клопотання про витребування висновку та просив суд його задовольнити, підстави звернення до суду із клопотанням пояснив суду тим, що він самостійно виховує дитину, її матір не цікавиться її долею, не утримує та не виховує дитину. Як пояснив позивач, то він звертався до органу опіки та піклування із заявою про видачу висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком, проте такий висновок йому не надавався. Також позивач зазначив, що документи збирав його адвокат та він не знає, чи звертався адвокат до органу опіки та піклування із заявою про отримання висновку вже після відкриття провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача по суті вимог клопотання, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 23.01.2023 року позивач склав на адресу начальника Служби у справах дітей Чернівецької міської ради заяву, в якій просив скласти висновок про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його мешкання і подати його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

У відповідь на вказану вище заяву орган опіки та піклування листом від 14.02.2023 року №1/252 повідомив суд про те, що Сімейним кодексом України врегульовано процедуру визначення місця проживання дитини державними органами лише в разі наявності спору між батьками. В разі, якщо спір між батьками відсутній, місце проживання дитини визначається за згодою батьків, тобто в договірному порядку. Проте, надані позивачем документи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, про відсутність спору зазначено і в самій поданій заяві, місце перебування матері дитини не встановлене, документів, які містяться у справі, недостатньо для надання висновку органу опіки та піклування про визначення доцільності проживання дитини одним із батьків, що унеможливлює розгляд даного питання по суті.

Відповідно до довідок від 22.03.2022 року №7726-, №7726- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Також на підтвердження факту звернення до органу опіки та піклування з питання звернення до органу опіки та піклування із заявою щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком до звернення з позовом до суду позивач надав суду копії: акту обстеження житлово-побутових умов 30.01.2023 року, висновок оцінки потреб сім`ї від 31.10.2022 року як додаток до акту оцінки потреб сім`ї №417/02-07 від 31.10.2022 року, акту оцінки потреб сім`ї/особи від 31.10.2022 року №417/02-07, складеного за особистим зверненням ОСОБА_1 від 28.10.2022 року, свідоцтва про народження (повторно) від 20.02.2019 року серії НОМЕР_1 , рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.07.2020 року, справа №264/3195/20, яке набрало законної сили станом на 03.08.2020 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким було задоволено позов та розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27.09.2011 року в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №308.

Суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 56 Цивільного кодексу України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до положень ст. 19 Сімейного кодексу України (далі - СК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування.

Відповідно до п. 72 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24.09.2008 року №866, для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Аналіз викладених вище норм вказує, що при розгляді судом спорів, в тому числі щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, думки дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Тому суд, враховуючи те, що позивач звертався до органу опіки та піклування, а також з огляду на предмет доказування в цивільній справі, що розглядається, про визначення місця проживання дитини, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача та доцільність доручення органу опіки та піклування підготувати та надати письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання дитини разом з батьком в цивільній справі. При цьому суд зазначає, що з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до органу опіки та піклування із заявою про надання висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі ухвалою суду від 02.06.2023 року, то доцільним є витребування висновку шляхом зобов`язання органу опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання дитини: малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , разом з її батьком громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі клопотання позивача про витребування висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини в цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 182, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про витребування висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Зобов`язати Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради надати Кіровському районному суду міста Дніпропетровська письмовий висновок щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання дитини: малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , разом з її батьком громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 12.06.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва