Справа № 496/532/24
Провадження № 2/496/1313/24
28 листопада 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді Портної О.П.,
секретаря Рябової В.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу
відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
вимоги позивача: про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби,
сторона позивача повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність,
відповідач повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, -
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 18.01.2024 року Біляївська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) (далі - позивач) в особі представника, звернулася до ОСОБА_1 (далі - відповідач) з вимогами про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби.
2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року у справі № 496/6176/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень з конфіскацією на користь держави незаконно добутої риби. Зазначена постанова в апеляційному порядку не оскаржена та набрала законної сили. У вказаній постанові зазначено, що 13.11.2022 року на річці Турунчук в районі с. Троїцьке, Яськівської сільської ТГ, Одеської області, о 16:30 год., ОСОБА_1 здійснював лов риби і раків на гумовому човні «Thunder», забороненим знаряддям - сітка ліскова (вічко 40мм, висота 1,5 м, довжина 30 м) одна одиниця, виловив при цьому рибу карась кількості 26 шт * 1581 грн. 3 кг, риба плоскирка в кількості 40 шт*1564 грн. вагою 4 кг, риба окунь в кількості 2 шт*3162 вагою 0,5 кг, риба сазан в кількості 1 шт*3706 гр. вагою 0,3 гр., риба товстолоб в кількості 1 шт. *3638 гр. вагою 0,3 кг, риба головиль кількості 1 шт*1598 гр. вагою 0,3 кг, раки в кількості 16 шт.*3332 гр. вагою 0,5 кг, чим заподіяв збиток рибним запасам України на суму 172 244, 00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», відповідальність за яке передбачено ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно з розрахунком, розробленим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.11 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», ОСОБА_1 заподіяв державі шкоду у розмірі 172244 гривні. В зв`язку з вищевикладеним представник позивача звернувся до суду.
3. Відповідач до суду відзив на позовну заяву не надав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Сторона позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали в повному обсязі, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. (а.с. 50-51, 53)
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2024 року цивільну справа № 496/532/24 була передана судді Портній О.П. (а.с. 31)
6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05.02.2024 року було відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 34-35)
7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03.09.2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (а.с. 45-46)
8.Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
9. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49) та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 52), в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, а сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
10. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
13. Судом встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 02.02.2023 року у справі № 496/6176/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. з конфіскацією на користь держави незаконно добутої риби. (а.с. 20-21)
14. Зі змісту постанови вбачається, що 13.11.2022 року на річці Турунчук в районі с. Троїцьке, Яськівської сільської ТГ, Одеської області, о 16:30 год., ОСОБА_1 здійснював лов риби і раків на гумовому човні «Thunder», забороненим знаряддям - сітка ліскова (вічко 40мм, висота 1,5 м, довжина 30 м) одна одиниця, виловив при цьому рибу карась кількості 26 шт * 1581 грн. 3 кг, риба плоскирка в кількості 40 шт*1564 грн. вагою 4 кг, риба окунь в кількості 2 шт*3162 вагою 0,5 кг, риба сазан в кількості 1 шт*3706 гр. вагою 0,3 гр., риба товстолоб в кількості 1 шт. *3638 гр. вагою 0,3 кг, риба головиль кількості 1 шт*1598 гр. вагою 0,3 кг, раки в кількості 16 шт.*3332 гр. вагою 0,5 кг, чим заподіяв збиток рибним запасам України на суму 172244, 00 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», відповідальність за яке передбачено ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»
15. Відповідно до копії довідки Управління державного агенства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) від 28.11.2022 року, загальна сума шкоди, заподіяної відповідачем, складає 172244,00 гривні. (а.с. 19)
17. Листом Управління державного агенства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) від 26.12.2023 року № 1-5-9/2903-23, керівника Біляївської окружної прокуратури повідомлено, що в рамках справи про адміністративне правопорушення, суд вирішив не стягувати суму шкоди та роз`яснив ст. 40 КУпАП, де закріплено, що відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням вирішується також в цивільному судочинстві. (а.с. 27-28)
V. Оцінка Суду.
18. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
19. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
20. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
21. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
22. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
23. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9).
24. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
25. За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
26. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
27. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце усі дії та чи вчинені вони цією особою.
28. Стаття 13 Конституції України, ст.ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначають, що об`єкти тваринного світу (у тому числі риби, членистоногі, молюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.
29. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.
30. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
31. Частинами 2, 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
32. Згідно ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
33. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
34. Оскільки на теперішній час ОСОБА_1 заподіяну шкоду добровільно не відшкодував, вона підлягає стягненню у примусовому порядку.
35. Відповідно до приписів ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, у тому числі, за рахунок грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, утворюються Державний та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди.
36. Згідно з вимогами п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, належать до надходжень Державного та місцевих бюджетів і сплачуються на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків, відповідно.
39. Отже, завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок, із якого органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
41. Крім цього, даний позов пред`явлений Біляївською окружною прокуратурою в інтересах Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), як спеціально уповноваженого органу державного контролю у вказаній сфері, а спричинена державі шкода підлягає зарахуванню на зазначений єдиний розподільчий казначейський рахунок.
42. Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» кошти місцевих і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, а також заходів для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.
43. Отже, несвоєчасна сплата відповідачем вказаної вище шкоди призводить до дефіциту бюджетних фондів та унеможливлює своєчасне і якісне виконання державою та відповідними органами місцевого самоврядування установлених законом природоохоронних заходів, що також суперечить державним інтересам в цілому.
44. Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
45. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
46. Частинами 4, 5 ст. 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
47. За рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
48. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
49. Своєчасність і повнота наповнення бюджету має важливе значення для виконання державних природоохоронних заходів, а невідшкодування відповідачем до Державного та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів завдає шкоди державним інтересам.
50. Неотримання вищевказаних коштів порушує інтереси держави, оскільки відбувається недофінансування заходів для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення тощо.
51. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 10.07.2018 року у справі № 812/1689/16, постанові від 20.09.2018 року у справі № 924/1237/17, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
52. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
53. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
54. У той же час, нераціональне і таке, що суперечить вимогам чинного законодавства використання природних ресурсів, у тому числі водних живих ресурсів, не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в Україні.
55. Отже, правовідносини щодо охорони навколишнього природного середовища становлять суспільний інтерес, а незаконне використання природних ресурсів такому суспільному інтересу не відповідає.
56. Як зазначалося раніше незаконний вилов водних живих біоресурсів Хламовим С.П. вчинено в на річці Турунчук в районі с. Троїцьке Одеського району Одеської області, на території Яськівської територіальної громади. У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль), повноваження якого здійснюються відповідно до Положення, затвердженого наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 07.09.2022 року № 274 про внесення змін до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 21.06.2022 року № 186. Зазначена вище територія відноситься до району діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль).
57. Відповідно до Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Одеський рибоохоронний патруль є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, яке діє в складі Державного агентства рибного господарства України та виконує завдання щодо реалізації державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства.
58. Згідно з п. 19 зазначеного Положення Одеський рибоохоронний патруль має самостійний баланс, відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, бланки та штампи, тобто відповідно до ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України може бути позивачем у суді.
59. Згідно з п. 7.4 Положення Одеський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
60. Зважаючи на викладене, чинним законодавством визначено, що на теперішній час орган уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби у судовому порядку, а саме Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль).
61. Із урахуванням наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 07.09.2022 № 274 про внесення змін до наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 21.06.2022 року № 186 відповідно до якого повноваження Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області поширюються на адміністративну територію Одеської області з розташованими на ній водними об`єктами та акваторія Чорного моря від державного кордону з Румунією, з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у сфері відшкодування шкоди, завданої водним живим ресурсам, та з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у сфері відшкодування шкоди, завданої водним живим ресурсам, Біляївською окружною прокуратурою 22.11.2023 року до Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) скеровано лист № 56-3516ВИХ-23 про надання інформації щодо пред`явлення або запланованих заходів щодо пред`явлення позову про стягнення завданої шкоди.
62. Листом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) за №1-5-9/2903-23 від 26.12.2023 року повідомлено про те, що ОСОБА_1 шкода в добровільному порядку не відшкодована.
63. Також Управління повідомило, що не заперечує проти представлення прокуратурою інтересів держави в суді щодо відшкодування шкоди заподіяної ОСОБА_1 .
64. Отже, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення, Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) самостійно не вжито вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом водних живих ресурсів. Відповідно позов про стягнення з ОСОБА_1 збитків до суду не заявлено, у зв`язку з чим, кошти до місцевого бюджету до цього часу не відшкодовано, що призводить до неможливості виконання відповідних природоохоронних та соціальних програм. Таким чином, оскільки уповноважений орган неналежно виконує обов`язки із захисту інтересів держави, наявні підстави для звернення прокурора до суду з таким позовом в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 131 1 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України.
65. Більш того, як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 903/129/18, сам факт незвернення до суду відповідного органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
66. Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.
67. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
68. Таким чином, судом встановлено, що на даний час наявні підстави і визначена законом можливість для пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про стягнення шкоди.
69. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов керівника прокурора Біляївської окружної прокуратури підлягає задоволенню в повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
70. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 18 (внутрішній номер 322690851) від 12.01.2024 року (а.с. 30), позивачем було сплачено 3028,00 гривень судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 13, 1311 Конституції України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 26, 27, 34, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 5, 15, 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 9, 10,
12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
1. Позовну заяву Біляївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби задовольнити.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
9. Повний текст рішення складено 28.11.2024 року.
Суддя О.П. Портна