Житомирський апеляційний суд
Справа 275/247/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

( Додаткова)

12 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» - Валька Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №275/247/24 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом у якому просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за 2023 рік в сумі 4 370, 73 грн та судові витрати.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 01 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :10:000:0038, за 2023 рік на користь ОСОБА_1 в розмірі 4370,73 грн, судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» - Валька Ігоря Вікторовича задоволено. Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 01 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лендагроінвест» судовий збір у розмірі 1816,80 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

30 травня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ТОВ «Лендагроінвест» - Валька І.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Лендагроінвест» витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5950,00 грн. У заяві вказує, що до відзиву від 19.03.2024 представником відповідача долучено документи про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 5950,00 грн, а саме акт №55 від 19.03.2024 та платіжну інструкцію №53 від 19.03.2024 року.

06 червня 2024 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву представника ТОВ «Лендагроінвест» - Валька І.В. про стягнення витрат на правову допомогу у якому просить відмовити ТОВ «Лендагроінвест» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу у зв`язку з не співмірністю заявлених витрат. Зазначає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 5950 грн є необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 141 ЦПК України, оскільки є неспівмірною. Зважаючи на те, що ціна позову, що заявлена позивачем становить 3 003,89 грн, то сума витрат на правову допомогу становить більше 50% від ціни позову. Зважаючи на предмет і підстави звернення з позовом, та підтвердження у судовому засіданні реальності втрати позивачем грошових коштів за послуги, що не були надані належним чином, така сума витрат на правову допомогу за своїм змістом не є відшкодуванням понесених витрат, а засобом збагачення сторони відповідача. Представник ОСОБА_3 посилається на правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Крім того, вказує, що до заяви про прийняття додаткового рішення не додано доказів часу, витраченого адвокатом на виконання відповідної роботи, обсягу виконаної адвокатом роботи та їх вартості, відповідно. Тому, неможливо дотриматись принципу співмірності при визначенні обґрунтованості заявлених витрат. Разом з тим, зважаючи на ціну позову, на його значення для позивача, ту обставину, що жодна із сторін спору, визнаючи, що кошти отримані не повернула їх і не надала належного алгоритму їх повернення - стягнення витрат на правову допомогу буде непоправним ударом для позивача.

Заява розглядається без виклику сторін в порядку ст. 369 ЦПК України.

Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву ТОВ «Лендагроінвест» просило стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу надану в суді першої інстанції з розрахунку 2 100,00 грн за годину.

На підтвердження понесених ТОВ «Лендагроінвест» витрат на професійну правничу допомогу представник Валько І.В. до відзиву на позовну заяву долучив: договір про надання правової (правничої ) допомоги №106/18 від 02.07.2018, додаткову угоду №4 від 31.10.2019, додаткову угоду №7 від 30.10.2020, додаткову угоду №8 від 04.10.2021, додаткову угоду №9 від 26.08.2022, додаткову угоду №10 від 30.09.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги, додаток №8 від 30.09.2023 у якому зазначено найменування послуг: представництво інтересів замовника в судах вартість за 1 годину - 2100,00 грн; участь в одному судовому засіданні, зустрічі, ознайомлення з матеріалами справи, тощо - 4200,00 грн.

Відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги №106/18 від 02.07.2018 вартість послуг ( гонорару) та порядок їх оплати визначені у додатку до договору.

Згідно п.4.3. укладеного договору сторони обумовили, що виконання всіх зобов`язань сторонами за договором може фіксуватися в акті приймання-передачі послуг. Який є одночасно рахунком для оплати.

Разом з тим, ні до відзиву на позовну заяву, а ні до заяви від 30.05.2024 ТОВ «Лендагроінвест» не надало акт №55 від 19.03.2024 та платіжну інструкцію №53 від 19.03.2024 року.

У постанові від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі №922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що витрати ТОВ «Лендагроінвест» на професійну правову допомогу в суді першої інстанції не підтвердженні достатніми, належними та допустимими доказами, зокрема, заявником не надано акт приймання-передачі послуг, який передбачений п. 4.3. договору про надання правової допомоги №106/18 від 02.07.2018, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Лендагроінвест» про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 133, 141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» - Валька Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді