Справа № 188/1191/24
Провадження № 2/188/932/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів.

2. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач не виконує свої обов`язки по утриманню спільної дитини сторін, маючи таку можливість, і посилаючись на норми статей 180-183, 185 Сімейного кодексу (далі СК) України просить суд стягнути аліменти на її користь з відповідача в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції відповідача.

3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. 12 червня 2024 року відповідачем подано заяву, у якій він позов визнав у повному обсязі.

Рух справи в суді.

4. Позов подано до суду 10 травня 2024 року.

5. Провадження у справі відкрито 13 травня 2024 року.

6. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 12 червня 2024 року.

Заяви, клопотання.

7. 12 червня 2024 року представник позивач надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

8. 12 червня 2024 року відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги, викладені у позові, визнав у повному обсязі.

Інші процесуальні дії у справі.

9. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до цих норм процесуального права у судовому засіданні ухвалив рішення.

10. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

11. 25 листопада 2020 року позивач уклала шлюб із відповідачем, про що вчинено актовий запис № 150, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Петропавлівському району та місту Першотравенську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

12. У сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинено актовий запис про народження № 145, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 25 листопада 2020 року.

13. Позивач не має можливості в повному обсязі самостійно забезпечувати сина та потребує допомоги з боку його батька.

14. Відповідач є працездатним, але відомостей щодо місця роботи позивач не має. Проблем зі здоров`ям відповідач не має. На утриманні інших дітей не має та не утримує інших непрацездатних членів сім`ї.

15. Зазначені факти відповідачем не спростовані, відзив на позов із запереченнями проти позову та докази на їх підтвердження до суду не подані.

Мотивована оцінка доводів учасників справи.

16. Відповідач, який є батьком малолітнього сина ОСОБА_4 , не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоч має таку можливість і зобов`язаний це робити.

Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

17. Відповідач не виконує обов`язок по утримуванню свої малолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги, маючи можливість таку матеріальну допомогу надавати.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

18. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

19. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

20. За приписами ст. 182 СК України мати дитини здійснює догляд за нею, але можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власної дитини.

21. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

При вирішенні спору суд керується положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дитина має право розраховувати на повноцінне дитинство. Інтереси дитини підлягають переважному захисту у разі співставлення з правами та законними інтересами відповідача.

22. Згідно з нормою ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

23. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК).

Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, визначається ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» у відсотках заробітної плати цієї особи і не обмежений розміром суми грошових коштів.

24. У постанові № 6-1798цс16 від 19.10.2016 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо застосування частин 1, 2 статті 183 СК України, відповідно до якої частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами у разі стягнення аліментів 70 % заробітної плати боржника.

Порядок стягнення аліментів визначено у статті 71 цього Закону та статтях 194197, 274 СК України.

25. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Висновок суду по суті позову.

26. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини, повинен піклуватися про неї та утримувати і має таку можливість, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини.

Розподіл судових витрат.

27. Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

28. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

29. Позивача відповідно до п. 3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору.

30. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Резолютивна частина рішення.

31. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 176, 263-265, 273, 280-289, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

32. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

33. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подання цього позову 10 травня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

34. Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

35. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

36. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

37. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

38. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда