Справа № 459/4100/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третіх особі приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинений виконавчий напис №2298 від 23.02.2021р. про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №AG0713108 від 11.06.2019р., що укладений між ТзОВ «Дінейро» та ОСОБА_1 , договором факторингу №28-08/19 та додатковою угодою №8 про відсторонення прав вимоги від 27.12.2019р. за яким право вимоги в сумі 26525,66грн. перейшло до ТзОВ «Вердикт Капітал». На виконання вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця Пиць А.А. 26.03.2021р. відкрито виконавче провадження ВП №64961360, яке триває. Вказаний виконавчий напис позивач вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Стверджує, що не була повідомленою про невиконання кредитних зобов`язань та розміру заборгованості. Вважає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис незаконно, на підставі документів, які не підтверджують безспірність існування заборгованості перед стягувачем. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2298 вчинений 23.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №AG0713108 від 11.06.2019р. в сумі 26525,66грн. та стягнути із відповідача понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину своєї неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи.

Треті особи приватний нотаріус Личук Т.В. та приватний виконавець Пиць А.А. в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причину неявки.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 26.03.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. на підставі виконавчого напису №2298 виданого 23.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 26525,66грн. вирішено звернути стягнення на доходи боржника.

Із змісту позовної заяви встановлено, що заборгованість за спірним виконавчим написом виникла внаслідок укладення кредитного договору.

Згідно копії виконавчого напису вчиненого 23.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., встановлено, що такий вчинено щодо стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №AG0713108 від 11.06.2019р., що укладений між ТзОВ «Дінейро» та ОСОБА_1 , договором факторингу №28-08/19 та додатковою угодою №8 про відсторонення прав вимоги від 27.12.2019р. за яким право вимоги в сумі 26525,66грн. перейшло до ТзОВ «Вердикт Капітал».

Позивач не погоджується із представленою їй заборгованістю за вищевказаним кредитним договором, зазначає, що така не є безспірною.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок).

Статтею 87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі № 61-884св17.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі - Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на вищевказане, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду від 05 грудня 2018 року (постанова у справі № 756/7916/15-ц) суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із нарахованою їй заборгованістю, стверджує, що не була повідомленою про наявність боргу тощо.

Також суду не надано доказів того, що при здійсненні виконавчого напису нотаріусом було проведено перевірку та встановлено факт безспірності боргу. Крім цього, відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом не було представлено суду докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення боржника про наявність заборгованості. Також, у суду відсутні відомості, які б свідчили про відсутність спору щодо заборгованості.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 3.2 глави 16 Порядку №296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р. (надалі - Перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60грн. при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2298 вчинений 23.02.2021р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №AG0713108 від 11.06.2019р. в сумі 26525,66грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в користь ОСОБА_1 1073,60грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТзОВ «Вердикт Капітал», місце знаходження м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5 Б.

Третя особа: Приватний виконавець Пиць Андрій Андрійович, місце знаходження м.Львів, вул. Янева, 23, офіс 1.

Третя особа: Приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович, місце знаходження м. Івано-Франківськ, вул. Є.Коновальця, 433, кім. 28-29.

Головуючий: Т. В. Струс