Дата документу 02.12.2024Справа № 641/6219/20
Провадження № 2/554/671/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря Діменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європартнер Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ТОВ "Європартнер Фінанс" звернулося до Комінтерівського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення коштів, прохали стягнути солідарно з відповідачів на їх користь грошові кошти у розмірі 45 985,42 доларів США, а саме прострочена сума кредиту за період з 10.09.2010 року по 10.08.2020 рік у розмірі 13 832,08 доларів США, частина суми кредиту за період з 11.08.2020 року по 10.03.2027 року у розмірі 25 008,41 доларів США та прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 7 144,93 доларів США за період з 10.09.2019 по 10.04.2020 року. А також, судовий збір у сумі 18 987,34 грн, по 6 329,11 грн. з кожного.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №6/4/20/2007/840-К/1670 на суму 85 531,05 доларів США під 12,49 % річних строком до 12.11.2032 року. ВАТ КБ «НАДРА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 19.11.2007 року та меморіальним ордером №2 від 19.11.2007 року.

З метою забезпечення виконанням зобов`язань за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007 року згідно з яким іпотекодавець передав, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 76.4 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м.

Також 19 листопада 2017 року з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_6 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.11.2007 року між ВAT КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №6/4/20/2007/840-П/171673, згідно з яким ОСОБА_2 поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року.

Крім того 19 листопада 2017 року з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_5 за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 6/4/20/2007/840-П/1672, згідно з яким ОСОБА_3 поручився перед банком за належне виконання ОСОБА_5 своїх зобов`язань за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року.

З 04.02.2011 року ВАТ КБ «Надра» здійснювало фінансову діяльність як акціонерне товариство публічного типу. У зв`язку з приведенням статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» було змінено на ПАТ «Комерційний банк «НАДРА». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банку «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра»

Станом на час подачі позову ПАТ «КБ «Надра» перебувало в процесі припинення (ліквідації).

19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер Фінанс» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «Європартнер Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на загальну суму 91 784,08 доларів США, в тому числі: основний борг 84 401,14 доларів США, проценти за користування кредитом 7 382,94 доларів США, за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року, договором поруки № 6/4/20/2007/840-П/1672, договором поруки №6/4/20/2007/840-П/1673 та договором іпотеки №6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007 року, що підтверджується договором № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року та витягом з додатку № 1 до договору № GL3N21725 про відступлення прав вимоги, укладеного 19.05.2020 року.

Із зазначеного вбачається, що права вимоги до ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаними договорами має ТОВ «Європартнер Фінанс».

Відповідно до норм Цивільного кодексу України, положень кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року, договору поруки №6/4/20/2007/840-П/1673 та договору поруки №6/4/20/2007/840-П/1672 з відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають стягненню солідарно на користь ТОВ «Європартнер ФІНАНС» грошові кошти сумі 45 985,42 доларів США, з яких: прострочена сума кредиту за період з 10.09.2010 року по 10.08.2020 у розмірі 13 832,08 доларів США, частина суми кредиту у розмірі 25 008,41 доларів США, яка б, за умови своєчасного виконання відповідачем 1 своїх зобов`язань за кредитним договором №6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.11.2007 року, підлягала б сплаті відповідачем - 1 у період з 11.08.2020 року по 10.03.2027 року та прострочені проценти за користування кредитом за період з 10.09.2019 по 10.04.2020 у розмірі 7144,93 доларів США.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.08.2020 року справу передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження по справі.

10.11.2020 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що вимоги не визнає частково з наступних підстав.

29 жовтня 2010 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 2-14196/10 за позовом ВАТ комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.07.2007 року, яким вирішив стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість 767594,17 грн. (з них основний борг 84401, 14 доларів США, відсотки 10787,61 доларів США). Рішення набрало законної сили і є чине по теперішній час.

19 січня 2012 року державним виконавцем Бублій А.В. Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищезазначеного рішення.

19 квітня 2013 року державним виконавцем Бублій А.В. Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відмовлено у відкритті та повернуто виконавчий документ АТ комерційний банк «Надра». Минуло більше семи років, тобто ВАТ КБ «Надра» без поважних причин пропустив всі строки пред`явлення виконавчого документа до виконання

Також відповідач у своєму відзиві зазначає, що чинним законодавством України не передбачено подвійне стягнення за одним і тим самим кредитним договором та договором поруки. Так, як ТОВ «Європартнер Фінанс» прийняло на себе повні права нового кредитора за кредитним договором №6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.07.2007 року, то воно також пропустило строк та втратило право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач ОСОБА_3 прохав відмовити в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 . До відзиву відповідач ОСОБА_3 подав заяву про застосування стоків позовної давності.

10.12.2020 року представник позивача ТзОВ «Європартнер Фінанс» подав до суду уточнену позовну заяву про стягнення 3% річних та інфляційних витрат за порушення грошового зобов`язання, в якій прохає стягнути з відповідачів солідарно на користь ТОВ «Європартнер Фінанс» грошові кошти у розмірі 305 455,26 грн. за прострочення виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 грошового зобов`язання за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року, встановленого рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-14196/10, а саме: три проценти річних від простроченої суми 86307,12 грн, інфляційні втрати-219 148,14 грн. та судовий збір у сумі 4 581,83 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят одна грн 83 коп.), по 1 527,27 грн. з кожного.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.

29.01.2021 року представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3% річних та інфляційні витрати за порушення грошових зобов`язань, в якій прохав у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року у розмірі 740 431,71 грн. з яких: основний борг 673 352,29 грн., відсотки 58901,09 грн., пеня 8 178,33 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки № 6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007 року, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. зареєстрованим №4648, що належить на праві власності ОСОБА_5 , а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 76,4 метрів квадратних, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», за ціною, не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Прохав стягнути солідарно з відповідачів на користь ТзОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 309 627,96 грн. за прострочення виконання відповідачами грошового зобов`язання за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року, встановленого рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10, а саме 3% річних від простроченої суми 85 869,71 грн., інфляційні витрати 223 758,25 грн. Стягнути з ОСОБА_5 , на користь ТзОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у сумі 11 106,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 4 644,42 грн. по 1 548,14 грн. з кожного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2021 року прийнято до розгляду уточнений позов ТзОВ «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3% річних та інфляційних витрат за порушення грошових зобов`язань. Цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16.04.2021 року ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.02.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 року справу №641/6219/20 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

22.07.2021 року від представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Петренко О.В. надано відзив на уточнену позовну заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» від 21.01.2021 р. в якому прохала відмовити у задоволенні позову ТОВ «Європартнер фінанс» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та розділити судові витрати у справі у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

У відзиві посилалася на те, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » у зв`язку з укладанням шлюбу. З уточненими позовними вимогами не погоджуються в повному обсязі, вважають їх такими, що не відповідають чинному законодавству України, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У позові ТОВ «Європартнер фінанс» посилається на ту обставину, що начебто купили права вимоги за кредитним договором №6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.11.2007 р. шляхом укладення договору про відступлення прав вимоги №GL3N217258 від 19.05.2020 p.

Так, згідно із текстом договору про відступлення прав вимоги вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер фінанс» уклали договір про відступлення Новому кредитору належні банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників та /або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Однак, додатку №1 до договору не надано, надано сумнівну копію одного аркуша, яка складається з двох частин різного кольору, що свідчить про сумісництво різних аркушів. На документі вказано «Витяг з додатку №1 до Договору №СL3N217258 про відступлення прав вимог, укладений 19.05.2020 р., посвідчений Черленюх Л.В., приватним нотаріусом Київського міського округу, зареєстровано в реєстратурі за №591», однак на договорі про відступлення прав вимоги мається інший номер №GL3N217258, а тому додаток не відноситься до вказаного договору. У зв`язку з наведеним прохали витребувати документи у ПН КМНО ОСОБА_9 .

В договорі взагалі відсутнє будь-яке посилання на кредитний договір №6/4/20/2007/840-К/670 від 19.11. 2007 р. який був укладений між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Надра».

Іншим порушенням є те, що у витягу з додатку №l до Договору №CL3N217258 про відступлення прав вимоги вказана неіснуюча сума заборгованості станом на 19.05.2021 р. всього борг - 91784,69 грн., основний борг - 84401,14 грн., відсотки - 7382,94 грн. що в еквіваленті всього - 2438794,79 грн, оскільки кредитний договір розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 p. у справі №2-14196/10, яким стягнуто суму 767594,17 грн.

Таким чином, договір про відступлення права вимоги №GL3N217258 від 19.05.2020 року з додатком №1, який був укладений між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Європартнер фінанс» не є належним доказом переходу прав за кредитним договром з ОСОБА_5 .

Вважає, що ВАТ КБ «Надра» вже скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки. 17.10.2013 року ВАТ КБ «Надра» звернулося до приватного нотаріуса ХМНО Зінченко Р.П. для отримання виконавчого напису нотаріуса. Так, приватний нотаріус ХМНО Зінченко Р.П. видав виконавчий напис №745 від 17.10.2013 р., яким звернув стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_5 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, пропонує задовольнити вимоги ПАТ КБ «Надра» у розмірі 1006600,18 грн. Наведена обставина підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2013р. Однак кредитор не скористався своїм правом на отримання задоволення за рахунок іпотечного майна, а тому представник відповідача вважає, що пройшли строки позовної давності за вказаними вимогами. Тому представник відповідача прохала застосувати позовну давність.

Представник відповідача зазначає у своєму відзиві, що ОСОБА_7 , з 2007 р. мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Іншого житла у неї не має. Станом не 01.01.2014 р. прострочених платежів не було, оскільки заборгованість стягнута була 29.10.2010 р. рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2-14196/10.

Також порушенням є те, що позивачем у позові не враховані платежі за кредитним договором, які здійснювала ОСОБА_5 протягом 2007-2013 рр. що підтверджусться квитанціями. Також відповідач та її представник не погоджуються з нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат за період з 12.03.2017 по 21.01.2021, тобто за 1412 днів, що перевищує 3 річний термін, яке позивач обгрунтовує карантином. Вважає, що до вказаних правовідносин не може застосовуватися наведений пункт, не погоджується з строком нарахування. Також представник відповідача зазначає, що договором про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року пеня не передбачена. Однак в позовних вимогах позивач просить в їх рахунок стягнути предмет іпотеки.

Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу становить 14755, 00 грн.

27.07.2021 року до Московського районного суду м. Харкова представником позивача адвокатом Чаплинським О.В. надано відповідь на відзив ОСОБА_7 від 20.07.2021 року. У відповіді на відзив представник позивача вказує нате, що відзив ОСОБА_7 необгрунтований, так як доводи, викладені в ньому не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не спростовують викладеного в уточненій позовній заяві ТОВ «Європартнер Фінанс» від 21.01.2021 р.

Право вимоги до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вищезазначеними договорами має ТОВ «Європартнер Фінанс».

Щодо додатку № 1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 ТОВ «Європартнер Фінанс» у відповіді н відзив зазначило, що до позовної заяви ТОВ «Європартнер Фінанс» № 97/08/ПП від 13.08.2020 було надано засвідчену копію договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 та витягу з додатку № 1 до договору № G13N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 щодо боржника ОСОБА_5 (різниця в літері номеру Договору відступлення на яку вказує відповідач 1, є лише опискою. До даної відповіді на відзив ТОВ «Європартнер Фінанс» надає витяг з додатку №1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від19.05.2020).У додатку №1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 р. містяться персональні дані інших боржників, право вимоги до яких було відступлено ТОВ «Європартнер Фінанс», позивач не має права надати його відповідачам.

Щодо відсутності в договорі №GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 посилання на кредитний договір №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р. представник позивача зазначає, що відповідно до п.1 договору №GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 р. Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору

Згідно з пунктом до 4 додатку №1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року до ТОВ «Європартнер Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007, договором поруки № 6/4/20/2007/840-П/1672 від 19.11.2007, договором поруки №6/4/20/2007/980-П/1673 від 19.11.2007 та договором іпотеки №6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007 р.

Щодо доводів ОСОБА_7 про те, що кредитний договір №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 ніби то розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10Ю ТОВ «Європартнер Фінанс» зазначає, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Щодо виконавчого напису представник позивача зазначає, що з інформаційної довідки №267492374 від 26.07.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником предмета іпотеки є відповідач ОСОБА_1 , що свідчить про те, що вимоги кредитора задоволені не були і борг за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 не погашений.

Щодо посилання відповідача на сплив строку позовної давності представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що виконавчий напис нотаріуса датується 17.10.2013 року. Відповідно до п. 7.3. кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років. Таким чином позивач зазначає, що ним не було пропущено строки позовної давності, а тому підстав для застосування наслідків її спливу, на думку позивача відсутні.

Щодо посилання ОСОБА_7 на положення Закону України «Про внесення

змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-ІХ від 13.04.2021 р., яким до ЗУ «Про споживче кредитування» №1734-VIІІ від 15.11.2016 було внесено зміни, ТОВ «Європартнер Фінанс» вважає, що на відповідача вказані положення не поширюються.

Згідно з підпунктом 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VІІІ від15.11.2016 реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою позичальником. Однак ОСОБА_7 не зверталась до ТОВ «Європартнер Фінанс» з такою заявою. Крім того, з огляду на положення пункту 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1734-VІІІ зобов`язання ОСОБА_7 за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 не можуть бути реструктуризовані, оскільки як вбачається зі змісту абзацу 3 підпункту 1 пункту 7 пункту 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1734-VІІІ у боржника має бути відсутня заборгованість за кредитним договором станом на 01.01.2014 р.

Однак, як вбачається з матеріалів справи 641/6219/20 і підтверджується самим відповідачем, у неї існувала заборгованість за кредитним договором № 6/4/20/2007/840- К/1670 від 19.11.2007 ще у 2010 році і рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2010 справі 2-14196/10 з відповідачів вказану заборгованість було стягнуто.

Проте, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10 не виконане і зворотного ОСОБА_7 не доведено, а отже положення Закону №1734- VІІІ в частині реструктиризації на відповідача не поширюється.

Щодо відсутності подвійного стягнення за кредитним договором представник позивача у своїй відповіді на відзив зазначив наступне.

Звернення ТОВ «Європартнер Фінанс», із позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не є подвійним стягненням.

Представник позивача звертає увагу, що ТОВ «Європартнер Фінанс» просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка встановлена рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2010 у справі №2-14196/10, а не в рахунок сум, які підлягають стягненню на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» на підставі положень статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням ними вищезазначеного судового рішення.

Щодо періоду нарахування сум на підставі ст. 625 ЦК України, відповідно до постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2» було запроваджено карантин на всій території України з 12.03.2020 року. Відповідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого КМУ, строки визначені ст. 257 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Отже сплив трирічного строку позовної давності зупинився 12.03.2020 року.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу представник позивача заперечує, орієнтовний розрахунок витрат є необгрунтованим та завищеним. З огляду на те, що доводи, викладені у процесуальних документах ОСОБА_7 , не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і спростовують позиції ТОВ «Європартнер Фінанс» зазначені витрати на правову допомогу необхідно покласти на відповідача.

Представник позивача прохав задовольнити позовні вимоги ТзОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення 3 процентів річних та інфляційних витрат за порушення грошових зобов`язань.

27.07.2021 року представник позивача ТОВ «Європартнер Фінанс» - адвокат Чаплинський О.В. направив до Московського районного суду м. Харкова заяву про збільшення позовних вимог, в якій прохає у рахунок погашання заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року у розмірі 730 333,88 грн., з яких основний борг - 673 352,29 грн, відсотки 48 803,26 грн, пеня -8178,33 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки№6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зінченко P.П. за реєстровим №4648, що належить на праві власності ОСОБА_10 , а саме двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею продажу 76,4 метрів квадратних, житловою площею 29,9 метрів квадратних, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження , передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за ціною, не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» грошові кошти у розмірі 398014,37 грн. за прострочення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 грошового зобов`язання за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р., встановленого рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року справі №2-14196/10, а саме: три проценти річних від простроченої суми - 94790,34 грн., інфляційні витрати 303 224,03 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» витрати по сплаті судового збору у сумі 10 955,00 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» витрати по сплаті судового збору у сумі 5 970,22 грн., по 1 990,07 грн. з кожного.

19.10.2021 року представником відповідача 1 ОСОБА_11 адвокатом Петренко О.В. надано до Московського районного суду м. Харкова відзив на уточнену позовну заяву ТОВ «Європартнер Фінанс» від 26.07.2021 року, в якому прохає відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ТОВ «Європартнер фінанс» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, застосувати наслідки пропущення строку позовної давності, розподілити судові витрати по справі у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

У відзиві посилається на ту обставину, що ТОВ «Європартнер Фінанс» вп`яте уточнює позовні вимоги, з якими вони не згодні з підстав, які вказані у відзиві від 20.07.2021 р. та додатково заперечують з наступних підстав: ТОВ «Європартнер Фінанс» посилається на ту обставину, що ОСОБА_7 згідно наданих нею квитанцій сплатила загалом суму 4670,38 доларів США, які ТОВ «Європартнер фінанс» безпідставно зарахувало в рахунок відсотків посилаючись на договір, який розірваний внаслідок ухваленого рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року.

Таке посилання на договір є протиправним, оскільки у випадку дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, то кредитний договір вважається розірваним. Вказані грошові кошти сплачувались ОСОБА_12 як погашення боргу за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 р., а тому протиправно, зараховувати їх в рахунок погашення процентів, що порушує права ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Для заперечення доводів ТОВ «Європартнер фінанс», що на ОСОБА_13 не розповсюджується мораторій та вона не має права на звернення із заявою про реструктуризацію, представник відповідача вказує, що при продажу прав вимоги за кредитним договором з ОСОБА_7 на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб знаходиться публічний паспорт активу, де вказано, що «діє закон про мораторій на стягнення майно так».

Представник зазначає, що не можна погодитися з вимогами ТОВ «Європартнер Фінанс» про звернення стягнення на предмет іпотеки , оскільки у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» не можу бути звернено стягнення на предмет іпотеки, оскільки ОСОБА_7 має право на реструктуризацію.

Вважає, що позовні вимоги не відповідають приписам чинного законодавства і будуть порушувати права відповідачів, які передбачені ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 року, а саме право на надання заяви про проведення реструктуризації під час дії мораторію на примусове звернення стягнення (відчудження без згоди власника) на предмет іпотеки.

Також викликає заперечення позовні вимоги щодо окремого стягнення за ст. 625 ЦК України та звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що не вірно стягувати санкції за ст. 625 ЦК України, які не включені до складу сум заборгованості у вимозі про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки це суперечить ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» та збільшує обсяг відповідальності .

Відповідач має сумнів дійсності переходу прав вимог кредитним договором №6/4/20/2007/840-K/1670 від 19.11.2007 р. від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Європартнер фінанс» шляхом укладення договору про відступлення прав вимоги NGL3N217258 від 19.05.2020 p., вважає що вищевказаний договір з додатком №1 не є належним доказом переходу прав за кредитним договором з ОСОБА_5 . У зв`язку з чим прохає витребувати копії договору у приватного нотаріуса ХМНО Чернелюх Л.В.

Представник відповідача вважає що ТОВ «ЄВРОПАРТЕР ФІАНС» пропустило строки позовної давності.

20.10.2021 року на адресу суду надійшла заява, відповідно до змісту якої відповідач-3 просить суд викликати свідків.

20.10.2021 року представником позивача - адвокатом Чаплинським О.В. надано відповідь на відзив ОСОБА_7 в якому зазначає, що вважає відзив відповідача 1 необгрунтованим, оскільки доводи викладені в ньому, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами та жодним чином не спростовують викладеного в заяві про збільшення позовних вимог від 26.07.2021 та відповіді ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» від 26.07.2021 р. на відзив ОСОБА_7 . Зазначає, що позиція позивача підтверджується доказами , які містяться в матеріалах справи.

03.11.2021 року до Московського районного суду м. Харкова представником позивача надано письмові пояснення в яких, прохає задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ТзОВ «Європартнер Фінанс» про звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат за порушення грошового зобов`язання.

У поясненнях зазначає щодо строків позовної давності, а саме зазначає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва булою ухвалено 29 жовтня 2010 року. Виконавчий напис нотаріуса датується 17 жовтня 2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України та відповідно до п. 7.3. кредитного договору від 19.11.2007 р. сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

ОСОБА_7 до свого відзиву на уточнену позовну заяву від 20.07.2021 р. було надано копії квитанцій про сплату нею коштів за кредитним договором, зокрема квитанції №623 від 31.01.2011, №96 від 31.10.2011 р., №1092593 від 04.04.2012, №38223843 від 21.09.2012, що свідчить про визнання відповідачем 1 свого боргу та перериває перебіг позовної давності (останній раз 21.09.2012 р.). Отже звернувшись до суду із позовом ТОВ «Європартнер Фінанс» не було пропущено строки позовної давності, тому підстави для застосування наслідків її спливу відсутні.

Також представник позивача у своїх поясненнях заперечував проти задоволення клопотання щодо витребування матеріалів реєстраційної нотаріальної справи, оскільки вони не стосуються предмета спору у справі. Також представник позивача заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 про виклик свідків, оскільки заява є необгрунтованою, так як обставини укладення договору про відступлення права вимоги від 19.05.2020 р. не стосується предмета спору у справі.

Представником відповідача 2 ОСОБА_2 адвокатом Левковим В.М. 09.11.2021 року надано до Московського районного суду м. Полтави відзив на уточнену позовну заяву від 26.07.2021 року в якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнути з ТОВ «Європартер Фінанс на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу .

Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. ТОВ «Європартнер Фінанс» не надало належних доказів, того, що воно є належним правонаступником, оскільки до копії договору про відступлення прав вимоги №GL3N217258 від 19.05.2020 року не надано належного додатку до Договору, який є невід`ємною частиною договору про відступлення прав вимоги.

Кредитний договір розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10, а тому продаж права вимоги за кредитним договором з нарахуванням пеней, штрафів тощо на підставі договору після 29.10.2010 р. є незаконним, оскільки суттєво та незаконно збільшує розмір заборгованості. Наведене підтверджується самим уточненим позовом, в якому позивач обгрунтовує позовні вимоги сумою, встановленою рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 р., а не «купленим».

27.10.2009 р. кредитор ВАТ КБ «Надра» надіслало вимогу про дострокове погашення заборгованості протягом 30 календарних днів з дати відправлення вимоги про усунення порушень. Отже перебіг позовної давності розпочався 27.11.2009 р. Посилання позивача на те, що збільшений строк позовної давності у 10 років не пропущений є неправомірне, оскільки банк направляв вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом ще 27.10.2009 р. За таких обставин вимоги є незаконними. В договорі поруки ніде не вказано про збільшений строк позовної давності, отже вважає, що не можливо до договорів поруки застосовувати позовну давність у 10 років. За таких обставин представник відповідача вказує, що ТОВ «Європартнер Фінанс» пропустив строк позовної давності, у зв`язку з чим заявляє про застосування наслідків пропущення строків позовної давності до вимог ТОВ «Європартнер Фінанс» .

Позивач прохає саме звернути стягнення на предмет іпотеки, а тому до вказаної вимоги застосовується практика ВС від 18.08.2021 року у справі №201/15310/16, і строк позовної давності сплив 27.11.2012 року (з наступного дня після направлення вимоги про усунення порушень за кредитним договором) зазначає представник відповідача.

Також відповідачем 2 ОСОБА_2 та її представником ставиться під сумнів відповідність поданих копій доказів, тому представник прохав зобов`язати позивача надати оригінали договорів для огляду в судовому засіданні.

Розрахунок витрат на правову допомогу становить 15000, 00 грн.

В письмових поясненнях відповідача ОСОБА_7 від 10.11.2021 року зазначає, що твердження позивача про визнання нею боргу, що підтверджується сплатою до 2012 р. коштів на рахунок банку не відповідає дійсності, оскільки вона сплачувала періодичні платежі за кредитним договором, і тільки ті та в тій мірі, які вона визнала. Іншого боргу вона не визнавала і не визнає.

14.01.2013 року нею було подано позов до суду, в якому оскаржувала кредитний договір, оскільки реальна процентна ставка не відповідає обумовленій у договорі, що фактично призвело до подорожчання кредиту та збільшення заборгованості. Про наявність рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року їй стало відомо з відзиву ОСОБА_3 . Необізнаність про рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29.10.2010 року також свідчить подання позову у 2013 р., оскільки договір на день розгляду справи вже був розірваним.

Протокольною ухвалою від 10.11.2021 року відповідачу-1 відмовлено у задоволенні клопотання про витребування у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Черленюх Людмили Василівни належним чином завіреної копії матеріалів реєстраційної нотаріальної справи з оформлення рішення Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Черленюх Людмили Василівни за індексним номером: 52292852 від 19.05.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», оскільки воно не відповідає вимогам ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Московського районного суду від 10.11.2021 р. витребувано у ТОВ «Європартнер Фінанс» для огляду у судовому засіданні оригінали кредитного договору № 6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007, іпотечного договору № 6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007, договору поруки № 6/4/20/2007/840-П/1673 від 19.11.2007, договору поруки № 6/4/20/2007/840-П/1672 від 19.11.2007, договору про відступлення прав вимоги № GL3N217258 від 19.05.2020, додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № GL3N217258 від 19.05.2020.

У відповіді на відзив ОСОБА_2 від 17.11.2021 р. представник позивача вважає відзив відповідача-2 необгрунтованим, оскільки доводи, викладені в ньому, не підтверджені жодним належними та допустимими доказами та жодним чином не спростовують викладеного в заяві ТОВ «Європартнер Фінанс» про збільшення позовних вимог від 26.07.2021 року. Право вимоги до Нікітенко Т.В., Бородавки В.В., та ОСОБА_3 має ТОВ «Європартнер Фінанс». Представником позивача на огляд у судовому засіданні було надано нотаріально засвідчену копію договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 року та нотаріально засвідчену копію додатку №1 до договору про відступлення права вимоги від 19.05.20 року. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2024 року закрито підготовче судове засідання по справі, явка учасників справи у судове засідання визнана обов`язковою.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючою по справі визначено суддю Черняєву Т.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.04.2023 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання по справі.

22.01.2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернулася представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Петренко О.В. з клопотанням про направлення справи за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

23.01.2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся представник відповідача адвокат Левков В.М. з клопотанням про направлення справи за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

12.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Левковим В.М. подано заяву про застосування наслідків пропущення строків позовної давності.

12.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Левковим В.М. подано клопотання про витребування доказів у справі, а саме витребувати у позивача оригінали кредитного договору, договорів поруки, іпотечний договір, договір про відступлення права вимоги.

12.03.2024 року представником відповідача Чобітько Т.В. подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса ХМНО Чернелюх Л.В. належним чином завірену копію матеріалів реєстраційної нотаріальної справи з оформлення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ТОВ «Європартнер Фінанс».

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2024 року у задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Петренко Оксани Василівни та представник відповідача ОСОБА_2 адвоката Левкова Віталія Миколайовича про витребування додаткових доказів відмовлено, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року витребувано додаткову інформацію з Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові.

Ухвала суду від 02.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_7 адвоката Петренко О.В., про передачу справи за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового засідання.

Представник відповідачки ОСОБА_7 адвокат Петренко О.В., повторно у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час судового розгляду, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левков В.М., повторно у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому процесі.

Суд, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.11.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_14 укладено кредитний договір №6/4/20/2007/840-К/1670, предметом якого були грошові кошти у сумі 85531,05 доларів США, які банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Цільове призначення: проведення розрахунків за договором купівлі-продажу №4645 від 19.11.2007 року на придбання квартири АДРЕСА_1 ; виплати позичальника, пов`язані з оформленням кредиту; оплата комісії за розрахунки за цим договором. Відсотки за користування кредитом розраховуються на підставі відсоткової ставки в розмірі 12,49% на рік. Кредит надано до 12.11.2032 року. Комісія за розрахунки за цим договором становить 1,75%. Сторони, керуючись ст.259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років (п.7.3 договору) (т.1 а.с. 14-18).

Відповідно до умов пункту 1.1. кредитного договору ВAТ КБ «Надра» надав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 85 531,05 доларів США.

Згідно з підпунктом 1.3.1. пункту 1.3. кредитного відсотки за користування кредитом нараховуються кредитором на підставі відсоткової ставки у розмірі 12.49 % на рік.

B порушення підпунктів 3.3.1., 3.3.3. пункту 3.3. кредитного договору відповідно до яких ОСОБА_15 зобов`язалася проводити повернення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу у розмірі 941,27 доларів США щомісячно до 10 числа поточного місяця, ОСОБА_5 свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до підпункту 4.2.4. пункту 4.2. кредитного договору кредитор має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3. цього договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору поруки № 6/4/20/2007/840-П/1673 від 19.11.2007 року поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов`язань, вказаних у пункті 1.1. кредитного договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Згідно з пунктом 1.3. договору поруки №6/4/20/2007/840-П/1673 від 19.11.2007 року відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому.

Аналогічні положення містяться і в договорі поруки № 6/4/20/2007/840-П/1672 від 19.11.2007 року.

Кредитні кошти у сумі 84060,00 доларів США (еквівалент 424500,00 грн) видані ОСОБА_14 , відповідно до заяви на видачу готівки №1 від 19.11.2007 р. (т.1 а.с.27). Сплата комісії за розрахунки ОСОБА_5 , згідно договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р. (т.1 а.с.28).

З метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору ОСОБА_14 передала в іпотеку ВАТ КБ «Надра» квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до договору іпотеки №6/4/20/2007/980-1/560 від 19.11.2007 р. Договір діє до повного виконання зобов`язання(т.1 а.с. 22).

Згідно договору поруки №6/4/20/2007/840-П/1673 від 19.11.2007 року, ОСОБА_2 поручилася перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання ОСОБА_14 взятих на себе зобов`язань, що витікають із кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р. (т.1 а.с.23-24).

За договором поруки №6/4/20/2007/840-П/1672 від 19.11.2007 року, ОСОБА_3 поручився перед ВАТ КБ «Надра» за належне виконання ОСОБА_14 взятих на себе зобов`язань, що витікають із кредитного договору №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р. (т.1 а.с.25-26).

19.05.2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило права вимоги, у тому числі до ОСОБА_14 за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р., Товариству з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», відповідно до договору про відступлення права вимоги №GL3N217258 (т.1 а.с.29-30) та витягу з додатку №1 до вказаного договору (т.1 а.с.31).

08.10.2020 року позивачем ТОВ «Європартнер Фінанс» направлено вимоги про погашення поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р. (т.1 а.с.76-91).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою).

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (ст. 16 ЦК України) та позасудові (ст. 17-19 ЦК України).

У ході розгляду справи встановлено, що позичальник неналежно виконував умови кредитного договору.

Зважаючи на порушення позичальником своїх зобов`язань, банк звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10 було стягнено з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом у розмірі 767594,17 грн (яка складається із тіла кредиту, заборгованості за відсотками та пені) та судовий збір (т.1 а.с.99). Рішення набрало законної сили 16.02.2011 року. Постановою державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 19.01.2012 року відкрито виконавче провадження №30779486 щодо виконання вказаного рішення суду. Постановою про перевірку виконавчого провадження від 18.04.2013 року постанову про відкриття провадження скасовано (т.1 а.с.100-103). Інформація щодо виконання вказаного рішення у матеріалах справи відсутня.

19.05.2020 року ПАТ КБ «Надра» відступило права вимоги, у тому числі до ОСОБА_14 за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 р., Товариству з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», відповідно до договору про відступлення права вимоги №GL3N217258.

Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора на ТОВ «Європартнер Фінанс», яке набуло статусу нового кредитора/стягувача.

Позивач, звертаючись до суду вказує, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань утворилася заборгованість за прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме: три проценти річних від простроченої суми 94790,34 грн, інфляційні втрати 303224,03 грн.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а права та інтереси кредитодавця у вказаних правовідносинах забезпечуються ч.2ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як установлено, кредитор скористався своїм правом дострокового повернення всієї суми кредиту, подавши відповідний позов, який задоволено рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10.

Право кредитора захищено в межах суми заборгованості по тілу кредиту 84401,14 доларів США (767594,17 грн), по відсотках - 10 787,61 доларів США (86063,55 грн), пені 1025,11 доларів США (8178,35 грн), у межах якої кредитор має право на пред`явлення вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно.

Вимоги ж звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми заборгованості в іншій частині є необґрунтованими.

Відповідачка ОСОБА_16 звернувся до суду із клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений такий обов`язок позичальника, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову про стягнення усього розміру заборгованості за договором до кінцевого терміну, банк змінив строк виконання зобов`язання. Цим банк як кредитор одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020року у справі №2-3258/2008(провадження № 61-46814св18).

Заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто після укладення первісним і новим кредиторами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, для нового кредитора строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для первісного кредитора. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №523/10225/15-ц).

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі.

Так, рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2010 року у справі №2-14196/10 набрало законної сили 16.02.2011 року, тому саме з цієї дати необхідно відраховувати строк позовної давності щодо повернення кредиту вцілому.

Згідно ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Оскільки, відповідно до кредитного договору, сторонами узгоджено збільшення строку позовної давності до 10 років, то кінцевим днем цього строку є 15.02.2021 року.

Позивач звернувся до суду із позовом 17.08.2020 року, а отже, у межах строку позовної давності.

Згідно з частиною вставні 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини і статті 546 ЦК України виконання зобов?язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов?язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з частинами 1, 4 статті 33 Закону N? 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов?язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Іпотека, як забезпечувальне зобов?язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

За таких обставин звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов?язання на забезпечувальне. Задоволення вимог за дійсним основним зобов?язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов?язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов?язанням відсутня.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі N? 6-108015, від 13 березня 2017 року у справі N? 6-224ц17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі N? 361/7543/17.

3 огляду на вищезазначене, наявність невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов?язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі N? 361/7543/17, постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 599/916/17.

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку», одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.3 ст. 33): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку», тобто в порядку задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Отже позивач як іпотекодержатель на власний розсуд обрав спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із дотриманням норм законодавства та вимоги в частині звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах.

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (ст. 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

Частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса.

За змістом припису частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Такі висновки висловлені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року в справі № 310/11024/15 (провадження № 14-112цс19).

За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 33 Закону № 898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Іпотека, як забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

За таких обставин звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15, від 13 березня 2017 року у справі №6-224цc17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №361/7543/17.

З огляду на вищезазначене, наявність невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17, постанові Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 599/916/17.

Також, позивач має право на відшкодування витрат у зв`язку з неналежним виконанням рішення суду та неповерненням кредитних коштів відповідачами.

Зважаючи на те, що ТОВ «Європартнер Фінанс» просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка встановлена рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2010 у справі №2-14196/10, а також заборгованість, яка виникла через неналежне виконання судового рішення, на підставі положень статті 625 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Європартнер Фінанс» у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Європартнер Фінанс" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення коштів задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року у розмірі 767594,17 грн, з яких: основний борг 673352,29 грн, відсотки 10787,61 грн, пеня 8178,35 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, за договором іпотеки №6/4/20/2007/980-І/1560 від 19.11.2007, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зіненко Р.П. за реєстровим №4648, що належить на праві власності ОСОБА_17 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 76,4 метрів квадратних, житловою площею 29,9 метрів квадратних, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за ціною, не нижче за звичайні ціни на такий вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» грошові кошти у розмірі 309627,96 грн за прострочення виконанняними грошового зобов`язання за кредитним договором №6/4/20/2007/840-К/1670 від 19.11.2007 року, встановленого рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2010 року у справі №2-14196/10, а саме: три проценти річних від простроченої суми 94790,34 грн, інфляційні втрати 303224,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» витрати по сплаті судового збору у сумі 10955,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» витрати по сплаті судового збору у сумі 5970,22 грн, по 1990,07 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2024 року.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», , адреса: 61058, м. Харків, вул.Чичибабіна, 7;

відповідачі: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: 63822, Харківська область, Борівський район, с.Гороховатка (не зареєстрована);

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: 63822, Харківська область, Борівський район, с.Гороховатка;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Т.М.Черняєва