КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/515/2024 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БОГЕМА КОМПАНІ» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БОГЕМА КОМПАНІ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 47 578,52 грн, інфляційних втрат в розмірі 7 287,87 грн, 3% річних 1 489,86 грн. та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року відмовлено ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції обґрунтовує порушенням правил підсудності, зазначаючи, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, в той час як боржник проживає за адресою, що територіально не відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 29 серпня 2023 року ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Так, ч. 1 ст. 162 ЦПК України визначає, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Стаття 27 ЦПК України вказує, що позови до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 8 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів.

Крім того, ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Беручи до уваги, що і місцем виконання Договору про надання житлово-комунальних послуг є Солом`янський район міста Києва, і вимога про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання нерухомого майна стосується будинку АДРЕСА_1 , то дана справа підсудна саме Солом`янському районному суду міста Києва.

Станом на дату розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» посилалось на те, що заборгованість ОСОБА_1 виникла у зв`язку з несплатою житлово-комунальних послуг, які надаються заявником за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що згідно відповіді №125643 від 23.06.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до Солом`янського району м.Києва.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ч. 1 ст. 162 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст. 30 ЦПК України визначено правило виключної підсудності, за яким позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до заяви ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, вимоги ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» є такими, що виникли з приводу нерухомого майна. Відповідно заява ТОВ «БОГЕМА КОМПАНІ» про видачу судового наказу правильно подана до Солом`янського районного суду м. Києва за правилами виключної підсудності, які визначені ч.1 ст. 30 ЦПК України.

Враховуючи викладене, висновок суду про відмову у видачі судового наказу з зв`язку з порушенням правил підсудності не може вважатися законним, а ухвала суду - підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БОГЕМА КОМПАНІ» задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко