Справа № 548/1893/24
Провадження № 2-о/548/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

05.12.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Коновод О.В.

за участю : секретаря судового засідання - Манжос Т.В.

представника заявника - адвоката Долженко О.М.

представника заінтересованих осіб - адвоката Співак В.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Хорол заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту , що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Позиції учасників справи, процесуальні дії, вчинені по справі.

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту , що має юридичне значення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначалося, що вона ОСОБА_1 , з грудня 2022 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Місцем реєстрації ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 , але заявниця та її цивільний чоловік, ОСОБА_4 , проживали з жовтня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації заявниці, в АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження умов проживання.

Заявниця і ОСОБА_4 фактично виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. Зазначені обставини підтверджуються документально: квитанціями Нової Пошти щодо відправлень продуктів та одягу від позивачки своєму цивільному чоловіку, ОСОБА_4 , та від нього - такі ж посилки їй, цивільній дружині; скріншотами вхідних-вихідних телефонних дзвінків один одному та листування, які підтверджують постійність спілкування позивачки з чоловіком та їх ніжну, турботливу переписку один з одним; виписками з банківських рахунків, відповідно до яких позивачка та її цивільний чоловік, ОСОБА_4 , пересилали один одному грошові кошти за потребою, а також банківська квитанція № TS205418 від 31.07.2024р. підтверджує сплату штрафу позивачкою за ОСОБА_4 в сумі 17 000 грн., доказами належності карткового рахунку, з якого відбулась оплата, заявниці є виписка з банку від 31.07.2024р.; спільні фото позивачки з ОСОБА_4 , а також фото пам`ятного кулону зі спільним фото позивачки та її чоловіка, який він подарував їй. 11.07.2023р. ОСОБА_4 переписав на свою цивільну дружину, позивачку по справі, ОСОБА_1 , свій автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, який був у нього у власності з 11.06.2020 р. Зазначена перереєстрація була оформлена договором купівлі-продажу, однак оформлення купівлею-продажем було формальним, оскільки це було простіше зробити, ніж дарування, але зазначена в даному договорі вартість автомобіля - 50 000 грн., є підтвердженням того, що даний автомобіль загиблий ОСОБА_4 фактично подарував своїй цивільній дружині, ОСОБА_1 .

З 27.04.2023 року заявниця звільнилась з роботи, що підтверджується записом в її трудовій книжці та перебувала на утриманні ОСОБА_4 , що підтверджується вказаними вище виписками про перерахування коштів.

В період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу не виникало, але останнім часом ОСОБА_4 та заявниця, ОСОБА_1 , планували офіційно одружитись та відсвяткувати весілля, яке планували провести після повернення ОСОБА_4 .

Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 пішов захищати Україну від ІНФОРМАЦІЯ_2 . З травня 2022 року ОСОБА_4 пішов добровольцем захищати нашу Батьківщину. Через деякий час він був зарахований до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , де проходив службу протягом 2 років. З 05.05.2024р. ОСОБА_4 , за наказам командування, був направлений до НОМЕР_2 окремої механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_3 » В/ч НОМЕР_3 .

Під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, мужньо виконавши свій військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується Сповіщенням сім`ї № МПЗ/7542 від 09.07.2024р., за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно довідки про причину смерті № 3104м/1202с від ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 помер від вибухової травми внаслідок військових дій.

Поховання ОСОБА_4 відбулось за рахунок держави, але заявниця приймала участь в їх організації та проведенні.

Також у вказаному вище сповіщенні було повідомлено, що сповіщення про загибель є підставою для подання документів для призначення пенсії матеріальної допомоги і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

19.09.2024 року представником заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - адвокатом Співак В.А. - подано відзив ( а.с. 106-112). У поданому відзиві адвокат проти заявлених вимог заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що заявником не доведено та матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як чоловіка та жінки, тобто наявність сім`ї, зокрема, що постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин.

Декілька світлин, що надані заявницею не можуть бути беззаперечним доказом спільного проживання.

Судом не може бути прийняти до уваги надана заявницею акт обстеження матеріально-побутових умов проживання комісії ОСББ «КСМБ» від 08.08.2024, адже фіксація самого факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з 2022 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) не може свідчити про наявність факту спільного проживання, ведення побуту та сімейних відносини із заявницею та не може бути єдиної підставою для задоволення заяви без сукупності інших підтверджуючих даних чи фактів.

При цьому, звертає увагу суду, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Посилання заявниці як на наявність взаємних обов`язків та прояв турботи, яка виразилась нею у тому, що вона сплатила штраф за ОСОБА_4 не може бути підтвердженням факту спільного проживання та ведення господарства, оскільки це була лише послуга, а вказані кошти бути отримані ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_4 . Вказане підтверджується дублікатом чека від 09.09.2024, згідно якого 06.07.2024 о 09:18 ОСОБА_6 перераховано на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17550 грн. Після чого, ОСОБА_1 цього ж дня об 11:16 сплати штраф зі своєї карти за ОСОБА_4 .

Не можуть бути взяті до уваги судом в якості доказів ведення спільного господарства, побуту та бюджету і платіжні інструкції, надані заявницею, оскільки це свідчить лише про те, що ОСОБА_4 надавав ОСОБА_1 кошти для виконання нею певних прохань, таких як сплата штрафів, в силу того, що сам, перебуваючи на військовій службі, не мав достатньо часу, стабільного зв`язку, для виконання таких дій.

При цьому, зазначу, що ОСОБА_1 з 27.04.2023 по 14.06.2024 офіційно не була працевлаштована, а тому ОСОБА_4 надавав їй у борг грошові кошти, які вона поступово повертала, про що свідчать надані платіжні інструкції, де є відомості про перерахування нею коштів ОСОБА_4 .

При цьому, кошти йому надавали його батьки, що підтверджується відповідними дублікатами чеків за період з 26.03.2023 по 04.07.2024.

Крім цього, батьки сплачували за нього кредити, які він отримав в період перебування у шлюбі, що підтверджується відповідними квитанціями. Отже, спільного бюджету в ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не було. Зауважу, що ОСОБА_1 , відповідно до записів у трудовій книжці, звільнилася з роботи за власним бажанням.

І навіть сповіщення сім`ї №НПЗ/7542 від 09.07.2024 надіслано ОСОБА_3 , тобто ОСОБА_4 не вказував ОСОБА_1 як члена своєї сім`ї за місцем служби.

Посилання заявниці на те, що ОСОБА_4 подарував їй автомобіль і це є підтвердженням факту спільного проживання, спростовуються наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу транспортного засобу від 11.07.2023. При цьому зауважує, що сенсу в «переоформленні» автомобіля з нього на неї не було б, якщо б вони проживали як чоловік та дружина, оскільки такий автомобіль використовувався в інтересах сім`ї, а питання надання права керування таким автомобілем вирішується значно простіше. Не заслуговують на увагу і пояснення заявниці на те, що автомобіль продано за 50000,00 грн, оскільки ціна - це кількість грошей, за яку продавець згоден продати, а покупець купити товар.

Крім того, вважає за необхідне звернути увагу на факт перебування ОСОБА_4 у шлюбі в період з 05.07.2019 по 01.04.2023, що підтверджується рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2023 у справі №215/100/23 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Так, відповідно до зазначеного рішення між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 05.07.2019 було укладено шлюб, про що Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №153. Вищевказаним рішенням суду шлюб розірвано. Дата набрання рішенням законної сили 01.04.2023.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу буде суперечити вищевказаним нормам сімейного законодавства та є неефективним способом захисту порушених або оспорюваних прав. Так, встановлення факту спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, при наявності зареєстрованого шлюбу з іншою особою, якщо його не визнано фіктивним або недійсним, порушить право одного з подружжя та не досягне мети звернення заявника з вищевказаною заявою.

Вважає, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, крім того, обраний спосіб захисту шляхом звернення до суду із заявою про встановлення факту, при конкретних обставинах, що мають місце в даному випадку, є неефективним, тому відсутні підстави для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 є недоведеним, у зв`язку з чим заява не підлягає задоволенню.

Представник Міністерства оборони України Володимир Лисенко подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що з урахуванням наявності інших осіб, які можуть претендувати на виплату одноразової грошової допомоги, вважає, що встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, тому вказана заява не може розглядатися в порядку окремого провадження та повинна бути залишена без розгляду. Крім того, заявник звертаючись до суду із вказаною заявою не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. При цьому подані заявником докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - адвокат Співак В.А. просила суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано достатніх доказів проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а також доказів ведення спільного побуту.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , показала, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали, як чоловік та дружина, кохали один одного, вели спільний побут. ОСОБА_12 розповідала, що чоловік подарував їй автомобіль. ОСОБА_12 піклувалася про ОСОБА_13 , навіть після його смерті сумує за ним.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , показала, що вона її подруга . ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали, як чоловік та дружина з 2022 року, кохали та піклувалися один одного, вели спільний побут. ОСОБА_12 відправляла ОСОБА_13 посилки ( одяг, харчування). Були розмови про одруження, але не встигли.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , показала, що вона її подруга . ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали, як чоловік та дружина з грудня 2022 року, кохали та піклувалися один одного, вели спільний побут, планували спільне майбутнє, хотіли одружитися. Вони завжи були разом, після його відправки вона хвилювалася, тяжко переносила розлуку, постійно розмовляла з ним по телефону. Підтримували родинні відносини з його батьками, їздили разом в Кривий Ріг. ОСОБА_13 навіть подарував ОСОБА_12 автомобіль. ОСОБА_12 важко переносить біль втрати, постійно згадує за коханого ОСОБА_13 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , показав, що він рядовий стрілець та являється побратимом ОСОБА_17 . ОСОБА_12 знає, як цивільну дружину ОСОБА_13 , так як вони проживали разом у цивільному шлюбі. ОСОБА_13 завжди був охайним, ОСОБА_12 піклувалася про нього, надсилала одяг та харчування. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 хотіли одружитися.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , показав, що він молодший сержант. ОСОБА_19 з 2024 року був йому підлеглим. Він був свідком постійних телефонних розмов ОСОБА_13 з його коханою ОСОБА_12 , він був закоханий , хотів одружитися у період відпустки, але не встиг. Частих розмов з батьками ОСОБА_13 , він не чув, про існування його сестри дізнався на похороні ОСОБА_13 . Знав, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 проживали разом у її квартирі за її місцем проживання. ОСОБА_12 важко переносить загибель коханого ОСОБА_13 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , показав, що він являється батьком ОСОБА_12 . ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживали, як чоловік та дружина з грудня 2022 року, кохали та піклувалися один одного, вели спільний побут, брали разом кредит, планували спільне майбутнє, хотіли одружитися. ОСОБА_13 подарував ОСОБА_12 автомобіль. З батьками ОСОБА_13 познайомилися на похороні, називали один одного сватами. З часом батьки та сестра ОСОБА_13 перестали з ними спілкування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , показав, що він являється побратимом ОСОБА_17 з 2023 року . ОСОБА_12 знає, як цивільну дружину ОСОБА_13 , так як вони проживали разом у цивільному шлюбі та бажали ожружитися. Проживали у квартирі ОСОБА_12 , мали спільний побут.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Заявниця, ОСОБА_1 , з грудня 2022 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Місцем реєстрації ОСОБА_4 було АДРЕСА_1 , але заявниця та її цивільний чоловік, ОСОБА_4 , проживали з жовтня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації заявниці, в АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження умов проживання.

Заявниця і ОСОБА_4 фактично виконували права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, спільно вирішували питання, пов`язані з побутом, брали участь в утриманні житла та займалися його благоустроєм, піклувалися та дбали один про одного, що носило постійний та систематичний характер. Зазначені обставини підтверджуються документально: квитанціями Нової Пошти щодо відправлень продуктів та одягу від позивачки своєму цивільному чоловіку, ОСОБА_4 , та від нього - такі ж посилки їй, цивільній дружині; скріншотами вхідних-вихідних телефонних дзвінків один одному та листування, які підтверджують постійність спілкування позивачки з чоловіком та їх ніжну, турботливу переписку один з одним; виписками з банківських рахунків, відповідно до яких позивачка та її цивільний чоловік, ОСОБА_4 , пересилали один одному грошові кошти за потребою, а також банківська квитанція № TS205418 від 31.07.2024р. підтверджує сплату штрафу позивачкою за ОСОБА_4 в сумі 17 000 грн., доказами належності карткового рахунку, з якого відбулась оплата, заявниці є виписка з банку від 31.07.2024р.; спільні фото позивачки з ОСОБА_4 , а також фото пам`ятного кулону зі спільним фото позивачки та її чоловіка, який він подарував їй. 11.07.2023р.

ОСОБА_4 переписав на свою цивільну дружину, позивачку по справі, ОСОБА_1 , свій автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 2008 року випуску, який був у нього у власності з 11.06.2020 р.

Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_4 пішов захищати Україну від ІНФОРМАЦІЯ_2 . З травня 2022 року ОСОБА_4 пішов добровольцем захищати нашу Батьківщину. Через деякий час він був зарахований до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 , де проходив службу протягом 2 років. З 05.05.2024р. ОСОБА_4 , за наказам командування, був направлений до НОМЕР_2 окремої механізованої бригади « ІНФОРМАЦІЯ_3 » В/ч НОМЕР_3 .

Під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, мужньо виконавши свій військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу населеного пункту Андріївка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується Сповіщенням сім`ї № МПЗ/7542 від 09.07.2024р., за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Згідно довідки про причину смерті № 3104м/1202с від ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 помер від вибухової травми внаслідок військових дій.

Поховання ОСОБА_4 відбулось за рахунок держави, але заявниця приймала участь в їх організації та проведенні.

Заявник не може реалізувати свої соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням соціальних виплат, пенсій, пільг, субсидій, грошової компенсації (допомоги), у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника.

Свідки підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , проживали разом як чоловік і дружина у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4. Піклувались одне про одного, вели спільне господарство, спільно харчувались, разом купляли речі, разом допомагали одне одному, вели спільний побут, мали взаємні обов`язки та права.

Мотивована оцінка доказів та аргументів сторін. Норми права, застосовані судом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Так відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема, в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

За ч. 3 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

На підставі ч. 1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Вказані вище норми дають підстави стверджувати, що ані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Суд встановив, що заявник перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_4 , з яким вони спільно проживали за однією адресою починаючи з 2022 року, були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, піклуючись один про одного.

Натомість, суд зазначає, що спору з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця на теперішній час немає.

Суд дійшов висновку, що в разі відсутності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця та відповідно спору про таке право, то суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні, оскільки за законом встановлення такого факту породжує юридичні наслідки; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати такий документ, що посвідчує даний факт; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 761/16799/15-ц.

Чинне ж цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21.

Таким чином справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду (зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця) і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Суд відхиляє заперечення представників заінтересованих осіб, зокрема адвоката Співак В.А. щодо не надання заявником достатніх доказів проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а також доказів ведення спільного побуту. Крім того, суд не бере до уваги твердження представника заінтересованих осіб- адвоката Співак В.А., що встановлення факту в даному випадку пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки Верховний Суд у своїх правових позиціях чітко зазначив, яким чином повинні розглядатися справи вказаної категорії.

Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити юридичний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх соціально-економічних прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 315-317, 319, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_2 ), представник заявника: адвокат Долженко Оксана Миколаївна ( адреса знаходження: вул. Незалежності, 15 м. Миргород Полтавської області, свідоцтво № 894 від 19.06.2008 р., електронна адреса : ІНФОРМАЦІЯ_9 ), за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ) , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ), представника заінтересованих осіб : адвоката Співак Вікторії Анатоліївни ( ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Святогеоргіївська, буд. 8,приміщення 9, 50069, РНОКПП НОМЕР_6 ), Міністерства оборони України ( код ЄДРПОУ НОМЕР_9, адреса знаходження: АДРЕСА_6, Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_16), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса знаходження: АДРЕСА_5 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_13 ) про встановлення факту , що має юридичне значення -задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП: НОМЕР_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП: НОМЕР_8 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, у період часу з 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2024 року.

Суддя : О.В. Коновод