Номер провадження: 22-ц/813/7360/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Подорожного Андрія Сергійовича, представника ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року про виправлення описки, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Одеської міської ради про визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про виправлення описки, в якій просила постановити ухвалу, якою виправити описку у резолютивній частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року, зазначивши:

«Визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №719660 за №40 від 22.04.2009 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_1 ) кадастровий номер :26:012:0047, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0047, виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047 та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047.

Визнати недійсним державний акт РІ № 496327 за № 1573/6891 від 29.05.2002 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_2 ) кадастровий номер :26:012:0062, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0062 та виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0062».

В обґрунтування заяви зазначила, що в резолютивній частині рішення наявна описка в частині реквізитів державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , оскільки зазначені відомості стали відомі лише після надання інформації Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року заява представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про виправлення описки у рішенні суду задоволена.

Виправлена описка у рішенні Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року, з викладенням абзацу третього та четвертого резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №719660 за №40 від 22.04.2009 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_1 ) кадастровий номер :26:012:0047, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0047, виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047 та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047.

Визнати недійсним державний акт РІ № 496327 за № 1573/6891 від 29.05.2002 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_2 ) кадастровий номер :26:012:0062, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0062 та виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0062».

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Подорожній А.С., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні заяви про виправлення описки відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги позовну заяву, в якій позивачі чітко сформулювали свої позовні вимоги, а до закриття підготовчого засідання мали можливість уточнити свої позовні вимоги, шляхом зміни підстав чи предмету позову, що ними зроблено не було.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції своєю ухвалою фактично вніс в судове рішення нові вимоги, які не вказані в позовній заяві.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Кукало О.М., представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, ухвалу суду без змін, посилаючись на невідповідність викладених доводів апеляційної скарги обставинам справи, оскільки оскаржуваною ухвалою були усунуті неточності, які впливали на можливість реалізації судового рішення.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає.

Виправляючи описку у рішенні суду, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні суду від 07.07.2023 року по справі №947/38628/21 було допущено описку в частині реквізитів держаних актів на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 .

Також задовольняючи заяву, судом було взято до уваги, що в томі 1 справи на а.с. 21 міститься державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 496327 за №1573/6891 від 29.05.2002, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.12.2001 № 5475, на земельну ділянку площею 0,1000 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території Одеської міської ради, АДРЕСА_1 , однак, в рішенні суду не зазначені його реквізити, серія та номер.

Оскільки, відсутність вказаних відомостей, про внесення яких просить представник позивачів, перешкоджає належному виконанню судового рішення, судом була виправлена описка у рішенні суду.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 265 ЦПК України визначено, що рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У вступній частині рішення зазначаються: 1) дата і місце його ухвалення; 2) найменування суду; 3) прізвище та ініціали судді або склад колегії суддів; 4) прізвище та ініціали секретаря судового засідання; 5) номер справи; 6) ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи; 7) вимоги позивача; 8) прізвища та ініціали представників учасників справи.

В описовій частині рішення зазначаються: 1) стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; 2) заяви, клопотання; 3) інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

У мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

У резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, в якому просили:

- визнати недійсним та скасувати рішення Одеської міської ради №3075-V від 10.07.2008 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель;

- визнати недійсним державний акт серії Р1 №496327 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0047, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0047, виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047, та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047;

- визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0062, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0062, виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0062;

- визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0064 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0063, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:012:0063 та виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0063.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволений частково.

Скасовано рішення Одеської міської ради №3075-V від 10.07.2008р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Визнаний недійсним державний акт серії Р1 №496327 на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0047, скасована державна реєстрація права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0047, виключені з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047 та припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047.

Визнаний недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0062, скасована державна реєстрація права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0062 та виключені з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0062.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2024 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з заявою про виправлення описки у рішенні суду, заявник фактично не погоджується зі змістом резолютивної частини рішення суду стосовно державного акту на земельну ділянку, оскільки у заяві про виправлення описки просив:

- визнати недійсним державний акт серії ЯЖ №719660 за №40 від 22.04.2009 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0609 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_1 ) кадастровий номер :26:012:0047, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0047, виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047 та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0047;

- визнати недійсним державний акт РІ № 496327 за № 1573/6891 від 29.05.2002 року на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (в державному акті зазначено адресу: АДРЕСА_2 ) кадастровий номер :26:012:0062, скасувати державну реєстрацію права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :26:012:0062 та виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер :26:012:0062».

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічний висновок зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19.

Колегія суддів, зазначає, що застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Таким чином, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Згідно з принципом juranovitcuria («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Однак, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (постанова ВС від 08.02.2023 року по справі № 517/129/20).

Як вбачається з матеріалів справи, судом розглянута справа в межах заявлених позивачами позовних вимог, уточнених або змінених позовних вимог рід час розгляду справи позивачами заявлено не було, та з урахуванням заявлених позовних вимог судом розглянута справи та було ухвалено судове рішення.

При цьому, колегія звертає увагу, що представник позивачів звертаючись до суду з заявою про виправлення описки, просив виправити описку в частині реквізитів державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , які не зазначені позивачами в позовній заяві.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявник фактично просить виправити описку шляхом зміни змісту судового рішення, що є недопустимим, відповідно до вимог ЦПК України, та не може вважатися опискою.

Суд першої інстанції на наведене вище уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для виправлення описки в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню в рівних частках судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Подорожного Андрія Сергійовича, представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволені заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2023 року відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 16 грудня 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Є.С. Сєвєрова