Справа № 215/2326/23
13 червня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.
за участі: секретаря - Бугрим К.О.
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами заяву адвоката Балюри Андрія Станіславовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києвіпро скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві Грязьон Анжела Вікторівна,-
11.06.2024 адвокат Балюра А.С., який діє в інтересах позивача у справі ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою.
В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києвіпро скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві Грязьон Анжела Вікторівна та визнано протиправним та скасувано наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві №365к від 12.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу медичних та соціальних послуг Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві 18.04.2023, в частині позову про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 було відмовлено.
Крім того, судом при ухваленні рішення від 06.06.2024 не було здійснено розподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору.
Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2024 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києвіпро скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві Грязьон Анжела Вікторівна та визнано протиправним та скасувано наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві №365к від 12.04.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу медичних та соціальних послуг Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві 18.04.2023, в частині позову про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 було відмовлено.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник позивача до закінчення розгляду справи по суті подав заяву про подання доказів понесених відповідачем витрат у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Як видно з тексту заяви про ухвалення додаткового рішення, на виконання робіт з надання послуг правничої допомоги адвокатом Балюрою А.С. було витрачено 905 хвилин часу. Сума судових витрат здійснена із розрахунку 1 год. (60 хвилин) роботи = 1 розміру прожиткового мінімуму, який станом на 2024 рік становить 2920 грн.
Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19 вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Крім того, з відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги та звільненням позивача від сплати судового збору за дану позовну вимогу.
Керуючись ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд,-
Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві 1073,60 грн. судового збору на користь держави.
Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд.
Повне рішення складено 13.06.2024.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, місце знаходження 04070 м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві Грязьон Анжела Вікторівна, місце знаходження: 03062 м. Київ, пр. Перемоги, 92/2, РНОКПП невідомий.

СУДДЯ: