Номер справи № 243/2386/24
Номер провадження № 2/243/856/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла нарахована але недоотримана за життя пенсія. З метою отримання інформації щодо недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_3 , позивач, звернувся з запитом до Управління ПФУ в Новоазовському районі Донецької області, проте у наданні відповіді йому було відмовлено. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року було визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Донецькій області щодо ненадання позивачу повної достовірної та об`єктивної інформації стосовно заборгованості по виплаті пенсії за період з 01 січня 2014 року по 21 грудня 2020 року та зобов`язано надати повну, достовірну та об`єктивну інформацію. 09 лютого 2023 року ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року надало розрахунок нарахованої, але не виплаченої пенсії ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2018 року. Проте, запитувана інформація вимагалась за період з 01 січня 2014 року по 21 грудня 2020 року. З метою отримання повної інформації щодо недоотриманих пенсійних виплат ОСОБА_4 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області, але також отримав відмову. При зверненні в ГУ ПФУ в Донецькій області з адвокатськими запитами Пенсійний фонд відмовив в наданні повної, достовірної та об`єктивної інформації по недоотриманій пенсії померлого ОСОБА_4 мотивуючи тим, що інформацію про суми пенсії, які залишилися недоотриманими у зв`язку зі смертю пенсіонерів, органи ПФУ відповідно до вимог ст.46 Закону України «Про нотаріат» надають нотаріусам. 23 лютого 2023 року позивач звернувся з листом до Міністерства юстиції України з проханням надати інформацію про приватного нотаріуса Скалун Р.В. з метою реалізації своїх прав на спадкове майно, а також про можливість звернення до нотаріусів на теренах м. Львова. З витягів зі спадкового реєстру відомо, що спадкові справи після батьків позивача відкривав приватний нотаріус Скалун Р.В., який знаходився в м. Маріуполі Донецької області. Заяв про зупинення нотаріальної діяльності від приватного нотаріуса Скалуна Р.В. не надходило. Територія Маріупольського району Донецької області з 05 березня 2022 року віднесена до тимчасово окупованих територій. У зв`язку з відсутністю доступу до вже заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, позивач може визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

08 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року у справі № 462/4343/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 61 127,25 грн. після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 72690,08 грн. після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26 січня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом, в якому просив виконати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року у справі № 462/4343/23.

07 березня 2024 року Головне управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило рішенням (листом) № 5243-2524/К-02/8-0522/24, що нараховувати та виплачувати недоотримані пенсії померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підстави відсутні, оскільки такого обов`язку не передбачено судовим рішенням.

У зв`язку з чим просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплаті недоотриманої пенсії позивачу у розмірі 61127,25 грн. в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розмірі 72 690,08 грн. в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити недоотриману пенсію у розмірі 61127,25 грн. в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити недоотриману пенсію у розмірі 72 690,08 грн. в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позивач та представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача та вказав, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представником відповідача направлено на адресу суду відзив на позовну заяву за змістом якого, позовні вимоги не визнаються в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його територіальні органи є суб`єктами владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Зазначає, що у даній справі позивачем оскаржуються дії/бездіяльність відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язані з безпосереднім виконанням цим суб`єктом визначених законом завдань та покладених функцій. Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права дозволяє віднести даний спір до таких, які повинні розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України судом адміністративної юрисдикції. Щодо невиплати позивачу недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю спадкодавців, зазначає що із заявою про виплату недоотриманої пенсії особа звертається до сервісного центру ПФУ за місцем реєстрації/проживання або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України. Сервісний центр приймає документи (як подані особисто, так і ті, що надійшли через вебпортал), реєструє їх та вносить до відповідного програмного комплексу для подальшого опрацювання. Частиною першою статті 46 Закону № 1058 визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Зауважує, що розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки. При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують суму пенсії на дату формування довідки про розмір недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_4 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 31.08.2014. У січні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (за дислокацією в м. Маріуполі) на підставі заяви № 504 від 30.01.2018 пенсійну справу ОСОБА_4 взято на облік за новим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи. Доплата за період з 01.09.2014 по 30.04.2018 складає 72690,08 грн. Починаючи з 01.05.2018 по 30.04.2021 виплата пенсії ОСОБА_4 Проводилась шляхом нарахування місячного розміру та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк». Пенсійна справа знята з обліку з 01.03.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 17.02.2021. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_3 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. Виплата пенсії проведена по 31.08.2014. У січні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (за дислокацією в м. Маріуполі) на підставі заяви № 502 від 30.01.2018 пенсійну справу ОСОБА_3 взято на облік за новим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи. Доплата за період з 01.09.2014 по 31.12.2017 складає 61127,25 грн. Починаючи з 01.01.2018 по 30.04.2021 виплата пенсії ОСОБА_3 проводилась шляхом нарахування місячного розміру та включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року по справі № 462/4343/23, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року (далі Рішення суду), позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 61 127,25 грн після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 72 690,08 грн після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В мотивувальній частині Рішення суду зазначено, що […..Згідно з повідомленням Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04 квітня 2023 року, заяв про зупинення нотаріальної діяльності від приватного нотаріуса Скалуна Р.В. до міжрегіонального управління не надходило. Територія Маріупольського району Донецької області з 05 березня 2022 року віднесена до тимчасово окупованих РФ територій України відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року №1668/39004. У зв`язку з відсутністю доступу до заведеної спадкової справи, що перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, позивач змушений визнавати своє право власності на спадкове майно в судовому порядку.....]. Проте, згідно з підпунктом 2.8. пункту 2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 якщо спадщина була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, будь-який (будь-яка) приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець для завершення спадкування, продовжує провадження такої спадкової справи на підставі відповідної заяви спадкоємця. Підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 встановлено, що у разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Зазначає, що зміни внесені до Порядку № 296/5 з метою забезпечення реалізації законних прав осіб на спадкування в умовах воєнного стану, дають змогу отримати свідоцтво про право на спадщину в іншого нотаріуса навіть якщо спадкова справа була відкрита на окремих територіях України до початку їх окупації, доступ до спадкової справи відсутній або така справа знищена (втрачена). Як на підставу для задоволення своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що Головним управлінням не виконано судове рішення у справі № 462/4343/23, проте ні резолютивна, ні мотивувальна частина Рішення суду не містить зобов`язання Головного управління щодо виплати позивачу недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини. Порядок № 22-1 визначає яким чином та у який спосіб здійснюється звернення осіб до органів Фонду з відповідними заявами, які документи повинні бути при цьому надані, яким чином та у який строк розглядається заява та приймається відповідне рішення. В контексті даного питання також слід акцентувати увагу на класифікації норм права за методом правового регулювання. Так, за вказаною ознакою норми права поділяються на імперативні та диспозитивні. З наведеного вбачається, що норми Порядку № 22-1 є як імперативними, так і диспозитивними. Так, з одного боку, вони, наприклад, надають право вибору способу звернення до органів Фонду: особисто або через вебпортал ПФУ чи засобами порталу Дія тощо. З іншого ж боку, даними нормами чітко визначено коло осіб, які мають право звертатися з відповідними заявами та перелік документів, які додаються до таких заяв. Тобто, щодо суб`єкта звернення та документів, що надаються при певному виді звернення, норми Порядку № 22-1 є імперативними. Як зазначено вище, відповідно до пункту 2.26. Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Заяви про виплату недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , подані у встановленому законом порядку, до органів Фонду не надходили. Зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до нотаріальних органів з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена.

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого повторно, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченко Новоазовського району Донецької області у віці 86 років, про що 23 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис № 795.

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого повторно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шевченко Новоазовського району Донецької області у віці 91 року, про що 23 квітня 2021 року складено відповідний актовий запис № 796.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року в справі № 462/4343/23 визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 61 127,25 грн. (шістдесят одна тисяча сто двадцять сім грн. 25 коп.) після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 72 690,08 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто грн. 08 коп.) після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до звернення від 26 січня 2024 року слідує, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом, в якому просив виконати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року у справі № 462/4343/23.

Згідно з відповіді від 07 березня 2024 року №5243-2524/К-02/8-0500/24 Головне управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що зобов`язання до Головного управління щодо нарахування та виплати недоотриманої пенсії померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 321ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слід зазначити що в рішенні ЄСПЛ (Lengauer and Others v. Romania, заява 17801/04 та 22 інші, рішення від 29 вересня 2020 року) суд визнав порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції. Суд зауважив, що він вже раніше встановлював, що неможливість заявників повернути у власність своє майно, незважаючи на остаточні судові рішення, що ретроспективно визнавали їх майнові права, являла собою позбавлення їх власності в розумінні другого речення параграфу першого статті 1 Протоколу № 1, та що таке позбавлення в поєднанні з повною відсутністю компенсації становило порушення їх права на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як слідує з матеріалів справи, представник позивача звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з листом, в якому просив виконати рішення, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що зобов`язання до Головного управління щодо нарахування та виплати недоотриманої пенсії померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні.

Судом встановлено, що позивач набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на недоотриману пенсію на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року і є власником грошових коштів, які протиправно утримуються відповідачем.

Отже, позивач набув право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 61 127,25 грн. після смерті ОСОБА_3 та в сумі 72 690,08 грн після смерті ОСОБА_4 , однак відповідач протиправно утримує вказані грошові кошти, та не виплачує їх, такі дії є протиправними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними щодо невиплати недоотриманої пенсії позивачу в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та зобов`язання виплатити позивачу недоотриману пенсію у розмірі 61 127,25 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , недоотриману пенсію у розмірі 72 690,08 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача визнати протиправними дії відповідача, які полягають у не нарахуванні йому недоотриманої пенсії у розмірі 61 127,25 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та у розмірі 72 690,08 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та зобов`язання відповідача нарахувати ці суми недотриманої пенсії, суд приходить до наступного.

За змістом рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року зазначено, що ГУ ПФУ в Донецькій області надано інформацію про суму боргу нарахованої за життя пенсії ОСОБА_4 , яка за період з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2018 року склала 72 690,08 грн., та суму боргу нарахованої за життя пенсії ОСОБА_3 , яка за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року склала 61 127,25 грн.

Факти, встановлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №922/643/19.

Отже, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, встановлено, що відповідачем була нарахована за життя пенсія ОСОБА_4 у сумі 72 690,08 грн. та ОСОБА_3 у сумі 61 127,25 грн., позивач успадкував вказані недоотримані за життя суми пенсії померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а вказані фактичні обставини згідно зі ст. 82 ЦПК України є такими, що не підлягають доказуванню під час розгляду цієї справи, то позовні вимоги в цій частині, не підлягають задоволенню, оскільки ці грошові кошти були нарахованими, але не виплачені спадкодавцям за життя, в той час як ці грошові кошти є успадкованими позивачем.

Таким чином, оскільки відповідачем була нарахована за життя пенсія ОСОБА_4 у сумі 72 690,08 грн. та ОСОБА_3 - 61 127, 25 грн., яку успадкував ОСОБА_1 , право на спадкування якого підтверджено судовим рішенням, то позовні вимоги в частині зобов`язання нарахувати вказані суми, не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо того, що розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення та виплачується не більше ніж за три роки з вказівкою на ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є нікчемними, оскільки право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію в сумі 61 127,25 грн. після смерті ОСОБА_3 та в сумі 72 690,08 грн. після смерті ОСОБА_4 , визнане рішенням суду, що набрало законної сили та у відповідності до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання для всіх органів державної влади, в тому числі і для Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Щодо посилання позивача на п. 2.26. Порядку № 22-1, у відповідності з яким для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

На думку суду, така норма обмежує у правах заявника, який є спадкоємцем згідно рішення суду.

Прийнятним для цієї справи є рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 (остаточне 20/01/2012) у справі "Рисовський проти України" (Заява №29979/04) щодо важливості принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і якість їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприяють юридичній визначеності у цивільних правовідносини Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Очевидним є те, що особа, право на спадкування якої підтверджено рішенням суду, повинна мати можливість реалізувати таке право.

Проте, у Порядку № 22-1 не запроваджено процедури отримання особою недоотриманої пенсії спадкодавця, якщо право такої особи на спадкування підтверджено судовим рішенням, а не свідоцтвом про спадкування.

Вказана обставина не сприяє юридичній визначеності у цивільних правовідносинах; державний орган, який не впровадив таких процедур (правління Пенсійного фонду України), не повинен мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, відповідно до якого за особою визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців, на недоотриману пенсію останніх, є обов`язковим для врахування органом пенсійного фонду.

Щодо доводів відповідача, що даний спір має розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України судом адміністративної юрисдикції, суд зазначає наступне.

На підставі пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 КАС).

З аналізу наведених норм права слідує, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як свідчать матеріали справи Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь позивачу, що зобов`язання до Головного управління щодо нарахування та виплати недоотриманої пенсії померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні. Тим самим відмовило позивачу у виплаті недоотриманої пенсії в порядку спадкування померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З аналізу вимог ЦПК України та КАС України можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Суд зазначає, що дії територіального органу Пенсійного фонду України щодо невиплати недоотриманої пенсії спадкоємцю у розмірі 61 127,25 грн. та у розмірі 72 690,08 грн., право власності на які визнані за позивачем рішенням суду, мають приватно-правовий характер, оскільки нерозривно пов`язані з правом спадкоємця на спадщину у вигляді недоотриманих сум пенсій померлих спадкодавців, і повинні розглядатись, у разі порушення прав спадкоємців, нерозривно в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи вищевикладене, та беручи до уваги те, що між сторонами виник приватний спір, який випливає не з публічно-правових, а із цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 належить до цивільної юрисдикції.

Висновки суду щодо юрисдикції спору узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14 червня 2018 року по справі № 527/346/16-ц, та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 286/3516/16-ц.

Отже, оскільки у даній справі спір за своєю суттю стосується отримання позивачем недоотриманої пенсії в порядку спадкування, такий спір має приватно-правовий характер і розглянутий за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення частково позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме 50 %, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 605,60 грн. Судові витрати в іншій частині слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 1216, 1217, 1218, 1227,1261 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3), щодо не виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , у розмірі 61 127,25 грн. в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та у розмірі 72 690,08 грн. в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію у розмірі 61 127,25 грн. (шістдесят одна тисяча сто двадцять сім грн. 25 коп.) в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію у розмірі 72 690,08 грн. (сімдесят дві тисячі шістсот дев`яносто грн. 08 коп.) в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605(шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 14 червня 2024 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко