ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4162/24 Справа № 234/1670/22 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин,-

В С Т А Н О В И Л А:

Улютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин на підставі ст. 38 КЗпП України.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що з 30 жовтня 2013 року по 31 липня 2014 року вона працювала на посаді секретаря судового засідання в Центрально-міському районному суді м. Макіївки Донецької області. У травні 2014 року, у зв`язку з початком збройної агресії з боку російської федерації і початком бойових дій на території Донецької області, керівництвом Центрально-міського суду м. Макіївки Донецької області було видано трудові книжки всім співробітникам апарату суду з метою запобігання їх втрати. Заявник зазначає, що вона також отримала трудову книжку, однак без запису про її звільнення, оскільки в цей час вона знаходилася у щорічній відпустці. У вересні 2014 року вона знаходилася на навчальній сесії в учбовому закладі. Згодом, в районі розташування суду почалися бойові дії і робота суду була припинена. Заявник вказує, 20 листопада 2015 року вона народила дитину і не працювала у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. 19 липня 2017 року вона стала на облік в Краматорський міський центр зайнятості. З 01 серпня 2017 року по 15 листопада 2021 року заявник працювала в управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради. З 16 листопада 2021 року по теперішні час заявник працює у Першому апеляційному адміністративному суді на посаді начальника відділу діловодства та обліку звернень громадян. У зв"язку із відсутністю запису про звільнення з Центрально-міського суду м. Макіївки Донецької області заявник не отримує надбавку за вислугу років, яка їй гарантована державою. ОСОБА_1 вказує, що зверталася до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області з письмовою заявою для вирішення питання про її звільнення, однак вказане питання вирішено не було. Заявник вказує, іншої можливості підтвердити факт її звільнення з роботи з Центрально-міського районного суду м.Макіївки Донецької області вона не має. Встановлення вказаного факту їй необхідно для подальшого безперервного отримання нею надбавки за вислугу років як державного службовця і зарахування для подальшого розгляду для подальшого призначення пенсії. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт припинення з 18 липня 2017 року трудових відносин між нею та Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області на підставі ст.38 КЗпП України, у зв"язку із неможливістю продовження роботи з поважних причин, а саме через проведення антитерористичної операції на території м.Макіївки Донецької області.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , справа призначена до розгляду (а.с.21).

Розпорядженням Верховного Суду №8/0/9-22 від 15 березня 2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від30 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, про встановлення факту припинення трудових відносин прийнято до провадження і призначено до розгляду (а.с.24).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, про встановлення факту, припинення трудових відносин. Встановлено факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 і Центрально-міським районним судом Донецької області на підставі ст. 38 КЗпП України з 11 вересня 2014 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про виправлення описки. Виправлено описку, допущену в абзаці другому резолютивної частини рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року, ухваленому за результатом розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, про встановлення факту, припинення трудових відносин, зазначивши правильно суд, з яким встановлено факт припинення трудових відносин ОСОБА_1 , як Центрально-міський районний суд м.Макіївки Донецької області, замість помилково вказаного, як Центрально-міський суд Донецької області (а.с.71, 72).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 02 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, встановити факт припинення з 18 липня 2017 року трудових відносин між нею та Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області на підставі ст.38 КЗпП України у зв"язку із неможливістю продовження роботи з поважних причин, а саме через проведення антитерористичної операції на території м.Макіївки Донецької області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 зробила правовий висновок, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто, від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Згідно з частиною 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно частини 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Але, у зв`язку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоров`ю працівникам поштового зв`язку, блокуванням шляхів проїзду до м. Донецьк і м. Луганськ незаконними озброєними угрупуваннями, зупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є непідконтрольними державній владі України.

Відповідно до статей 3, 221, 231 КЗпП України в порядку передбаченому главою ХV цього Кодексу, підглядають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об`єднань, членів кооперативних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

Відповідно до частини 1 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Макіївка знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюються на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби.

У справі встановлено та з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається, 30 жовтня 2013 року ОСОБА_1 прийнята на посаду секретаря-друкарки Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області тимчасово (а.с.7-9).

12 лютого 2014 року ОСОБА_1 призначена за переведенням на посаду секретаря судового засідання Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області (а.с.7-9).

13 березня 2014 року ОСОБА_1 присвоєний тринадцятий ранг шостої категорії посад державних службовців (а.с.7-9).

У трудовій книжці ОСОБА_1 міститься запис від 19 липня 2017 року про призначення виплати допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с.7-9).

30 липня 2017 року ОСОБА_1 припинено виплату по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с.7-9).

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 прийнята на роботу до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради та призначена за конкурсом на посаду спеціаліста І категорії-юрисконсульта відділу організаційно-правової і кадрової роботи (а.с.7-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_2 (а.с.10).

У заяві про встановлення факту припинення трудових відносин, ОСОБА_1 зазначила, що вона зверталася до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області з письмовою заявою для вирішення питання про її звільнення, однак вказане питання вирішено не було. Заявник вказує, іншої можливості підтвердити факт її звільнення з роботи з Центрально-міського районного суду м.Макіївки Донецької області вона не має. Встановлення вказаного факту їй необхідно для подальшого безперервного отримання нею надбавки за вислугу років як державного службовця і зарахування для подальшого розгляду для подальшого призначення пенсії (а.с.1-3).

Із пояснень ТУ ДСА в Донецькій області від 31 жовтня 2023 року за № 05-1450/23, наданих на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2023 року, вбачається, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя у районах проведення антитерористичної операції, робота Центрально-міського районного суду м.Макіївки Донецької області була припинена з вересня 2014 року. З цього часу заробітна плата співробітникам суду не нараховувалась і не виплачувалась. Заявник ОСОБА_1 отримувала заробітну плату до 10 вересня 2014 року. Також зазначено, що інформація про перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку після припинення роботи Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області, відсутня (а.с.32).

Постановою Кабінету Міністрів України №1053 від 30 жовтня 2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"було визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в цьому переліку зазначено м. Макіївка Донецької області.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Макіївка знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюються на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Центрально-міський районний суд м.Макіївки Донецької області знаходиться на непідконтрольній Україні території, у заявника відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб окрім звернення до суду, оскількипоштові відправлення на вказану територію не приймаються.

Суд першої інстанції вірно встановив факт припинення трудових відносин ОСОБА_1 з Центрально-міським районним судом м. Макіївки Донецької області з 11 вересня 2014 року, оскільки як повідомлено ТУ ДСА в Донецькій області, з вересня 2014 року Центрально-міський районний суд м. Макіївки Донецької припинив роботу, заробітна плата працівникам не нараховувалась і не виплачувалась з 11 вересня 2014 року, та відомостей про те, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, остання не надавала.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 та на підставі наявних доказів у матеріалах справи встановив факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 і Центрально-міським районним судом Донецької області на підставі ст. 38 КЗпП України з 11 вересня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав щодо встановлення факту припинення з 18 липня 2017 року трудових відносин між ОСОБА_1 та Центрально-міським районним судом м.Макіївки Донецької області є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова