УХВАЛА

12 червня 2024 року

м. Київ

справа № 761/7222/22

провадження № 61-5744ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року.

Ухвалою від 06 травня 2024 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та відомостей про наявність чи відсутність зареєстрованого електронного кабінету.

24 травня 2024 року Верховний Суд отримав від ОСОБА_1 касаційну скаргу як уточнення касаційної скарги, поданої 19 квітня 2024 року, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, в якій порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що вперше касаційну скаргу подав 09 березня 2024 року, проте Верховний Суд ухвалою від 14 березня 2024 року повернув скаргу особі, яка її подала. Копію ухвали Верховного Суду від 14 березня 2024 року отримав 17 квітня 2024 року. На підставі наведеного вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до приписів статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови складений 01 березня 2024 року, касаційну скаргу подано 19 квітня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень та Автоматизованої системи документообігу суду суд встановив, що вперше з касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції 09 березня 2024 року. Ухвалою від 14 березня 2024 року Верховний Суд повернув касаційну скаргу заявнику. Копію ухвали ОСОБА_1 отримав 17 квітня 2024 року, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням з трек-номером 350. Вдруге касаційну скаргу ОСОБА_1 подав 19 квітня 2024 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а отже заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Судовий збір сплачений.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року.

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва справу № 761/7222/22 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно- телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Іншим учасникам справи надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 липня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров