Провадження №: 2/336/98/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 6 червня 2024 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Бублій Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи - Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -
Позивач звернувся до суду з позовом, за яким просить суд визнати за ним право власності на одну квартиру житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі позивача ОСОБА_4 , майно якої успадкувала його мати ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 20 січня 2023 року вирішено:
«Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження».
Ухвалою суду від 14 травня 2024 року вирішено:
«Закрити підготовче провадження та призначити вищевказану справу до судового розгляду по суті.
Визначити дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті, з викликом сторін:
6 червня 2024 року о 12-00 год.»
У судовому засіданні представник позивача адвокат Яковенко В.І. наполягла на позові за вказаними у ньому підставами.
Відповідачі та треті особи у судове засідання не явилися, проте їх неявка не перешкодила судового розгляду справи по суті.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що слідує зі свідоцтва про її смерть від 11 січня 2008 року.
Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок, виданого 12 грудня 1983 року Запорізьким міськкомунгоспом, ОСОБА_4 на праві особистої власності належало 39/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі є співвласниками спірного житлового будинку їм належить по його частці, про що вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 вересня 2003 року.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216-1218 ЦК України).
Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, заповіти відсутні, про що слідує з довідок зі Спадкового реєстру від 18.04.2024 року.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_5 є рідною донькою спадкодавця ОСОБА_4 , про що достовірно вбачається з наданих суду документів про кровну спорідненість позивача, його матері та його бабусі ОСОБА_4 : свідоцтва про народження 2 березня 1950 року ОСОБА_6 від 23 березня 1950 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію 21 листопада 1970 року шлюбу матері позивача з ОСОБА_7 від 11 квітня 2024 року, свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 від 13 жовтня 1972 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 , про що слідує зі свідоцтва про її смерть від 27 січня 2016 року.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької областібула заведена спадкова справа на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, поданої 6 липня 2017 року.
Постановою від 26.05.2018 року постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької областіпозивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за законом після померлої матері.
Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
При цьому, з матеріалів спадкової справи вбачається, що мати позивача заповіту не залишила, а інші особи із заявами про прийняття спадщини після її смерті не зверталися.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ст. 1268 ЦК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (п.1 ч.1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України).
За клопотанням сторони позивача у судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, під присягою суду підтвердили ті факти, що мати позивача ОСОБА_5 постійно проживала зі своєю матір`ю у спадковому будинку по день смерті ОСОБА_4 , як і позивач ОСОБА_1 також постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 у спірному будинку на час відкриття спадщини, тобто по день смерті своєї матері.
На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставі не заборонених законом.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Отже, оскільки інших спадкоємців спадкового майна, окрім позивача, судом не встановлено, а показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не викликають у суду сумніву в їх достовірності наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірну частину житлового будинку у порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 321, 328, 392, 384, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи - Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 39/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін