Справа №705/6975/24
2/705/2895/24
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 р. на адресу суду надійшла в електронній формі позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем у позовній заяві викладено наступні вимоги: стягнути невиплачену заробітну плату та компенсацію за невикористані дні відпустки; стягнути середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати; стягнути компенсацію заборгованості за час затримки заробітної плати з урахуванням інфляційних втрат; стягнути моральну шкоду.

В силу положень п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а також з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.02.2022 р. в справі № 755/12623/19 й у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки він входить до структури заробітної плати.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. в справі № 910/4518/16 викладено висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації заборгованості за час затримки заробітної плати з урахуванням інфляційних втрат та про стягнення моральної шкоди.

Положеннями ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду зазначеної позовної заяви, зокрема за три вимоги майнового характеру та надати суду оригінали документів на підтвердження цього.

Крім цього, позивач у прохальній частині позову ставить питання про витребування доказів. Однак клопотання про витребування доказів судом не є позовною вимогою і подається окремо. Вимоги до клопотання про витребування доказів викладені у ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої його представником ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати та моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, попередивши, що в разі неусунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леся Сергіївна Годік