Номер провадження 2-др/754/76/24
Справа №754/7119/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Саламон О.Б.

з участю секретаря Рябенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Данилова Юрія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Данилов Ю.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрат, понесених при пиереїзді з Німечиини до України (м. Київ) - у розмірі 24 439,45 грн..

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що 15 травня 2024 року Деснянським районним судом м. Києва розглянуто справу № 754/7119/23, за клопотанням позивача ОСОБА_2 постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду, при цьому представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Данилов Ю.В. зазначає, що сторона відповідача понесла судові витрати у зав`язку з розглядом справи у суді, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із переїздом з території Німеччини до м. Києва для участі у проведенні генетичної експертизи, які і просить стягнути з позивача на користь відповідача.

Позивачем до суду надано заперечення на заяву про стягнення додаткових витрат, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки ЦПК України передбачає можливість компенсації стороні, на користь якої ухвалено рішення, лише за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Решту витрат, зокрема пальне, згідно із ч.1 ст.138 ЦПК України, несе сторона. Крім того, позивачем також подано клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якому просить відмовити відповідачу з огляду на неспівмірність заявленої суми на правничу допомогу та складністю справи.

В судове засідання сторони не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

15 травня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів за заявою позивача залишено без розгляду, .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме копії:

- договору про надання правової допомоги б/н від 21.11.2019;

- додаткової угоди до договору про надання правової допомоги б/н від 21.11.2019;

- акту виконаних робіт до додаткової угоди від 11.12.2022.

При огляді детального опису робіт, виконаних адвокатом, загальна вартість становить - 10 000 грн.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 10 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

Щодо стягнення витрат пов`язаних з переїздом.

Витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, врегульовані у ст.138 ЦПК України.

Статтею 138 ЦПК України встановлено, що втрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) зроблено висновок, що вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально. Запровадження законодавцем граничного розміру (верхньої межі) компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані з прибуттям до суду, покликане насамперед запобігти завищенню розміру цих витрат та попередженню зловживання таким правом.

Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги відповідача щодо компенсації її витрат, пов`язаних з переїздом з Німеччини до м. Києва для участі у проведенні генетичної експертизи, не підтверджено належними та допустимим доказами понесення таких витрат, оскільки з квитанцій неможливо встановити за що були сплачені вказані суми, а також хто їх сплачував та неможливо перевірити дійсний та необхідний розмір витрат, пов`язаних із приїздом, що не узгоджуються з положеннями ст.138 ЦПК України та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Данилова Юрія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, припинення стягнення аліментів, додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.06.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон