ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

м. Харків

справа № 640/8601/14

провадження № 22-ц/818/4088/24

Харківський апеляційний суд у складі:

сторони у справі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2024 року постановлену у складі судді Демченко С.В.

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року адвокат Новіков Я. А., який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року по цивільній справі № 640/8601/14-ц та просив скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року ухвалене за результатами розгляду зазначеної справи.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2024 року заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що станом на день звернення із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року вказане рішення було скасовано на підставі заяви адвоката Халілова А. С., який діяв в інтересах відповідача ОСОБА_2 та за результатами розгляду цивільної справи № 640/8601/14-ц постановлено рішення суду від 05 лютого 2021 року, що набрало законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що як про судове рішення, яким скасовано заочне рішення так про саме заочне рішення відповідач не знав, повісток про виклик в судове засідання не отримував, повний текст рішень обох інстанцій також не отримував. 29.08.2024 представник заявника частково ознайомився з матеріалами справи в приміщенні Київського районного суду міста Харкова. В подальшому рішення Київського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року апелянт від свого представника не отримував. Тому суд помилково не застосував вимоги ст.ст.284, 285 ЦІК України та позбавив права відповідача на перегляд заочного рішення по справі.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказані норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи за результатами розгляду справи № 640/8601/14-ц суд ухвалив заочне рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнив у повному обсязі та стягнув солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 1 283 120,45 грн та судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 травня 2019 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Халілова Ахмеда Сиявушовича про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

На підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2019 року залучено до участі у зазначеній справі як правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ТОВ «Вердикт Капітал».

За результатами розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 05 лютого 2021 року ухвалено рішення, яким позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 256 057,32 грн.

25 серпня 2021 року постановою Харківського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал». Змінено рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2021 року в частині суми стягнення заборгованості за тілом кредиту та скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками, ці позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суму заборгованості по тілу кредиту у розмірі у розмірі 21 769 доларів США та суму заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками за кредитним договором у розмірі у розмірі 1710,28 доларів США, а усього 23 479,28 доларів США.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що станом на день звернення із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року вказане рішення суду вже було скасовано та за результатами розгляду цивільної справи № 640/8601/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 05 лютого 2021 року постановлено рішення, яке набрало законної сили.

Оскільки станом на час звернення ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 ( 20. 09. 2024 ) заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 липня 2014 року по цивільній справі № 640/8601/14-цвже юридично не існує, вирішення питання про поновлення строку на його перегляд та його подальший перегляд є процесуально неможливим.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та окремому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 грудня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Ю.М.Мальований