Справа № 349/761/24
Провадження № 2/349/317/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 червня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/761/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину та стягнення додаткових витрат на дитину,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача адвокат Фільварочна О.Б.,

(у режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

25 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , який в подальшому уточнила та збільшила позовні вимоги, де просить:

- змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в збільшеному розмірі 6 000,00 грн ;

- стягнути з відповідача на її користь 163 045,38 грн додаткових витрат понесених на лікування дитини .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року з відповідача стягуються аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що аліменти, які сплачує відповідач, не забезпечують належного рівня утримання дитини, яка хворіє, а також у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, інші побутові речі, речі особистої гігієни, просить збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн.

Крім того у дитини діагностовано дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями. У зв`язку із таким станом здоров`я дитина періодично проходить курс лікування в медичному центрі, де їй проводяться медичні обстеження, масажі, призначаються медичні препарати.

Підтверджуючих документів про витрати на лікування дитини в неї є лише на суму 225 595,00 грн, а також на суму 97 762,01 грн ( уточнена сума - 98 095,76 грн ) за період з червня 2022 року по травень 2024 року.

Крім того нею було витрачено кошти приблизно в сумі 2 400,00 грн на транспорт до м. Трускавця, де знаходиться лікувальний заклад.

Разом понесені витрати на лікування малолітнього сина становлять 326 090,76 грн, тому просить стягнути із відповідача половину вказаної суми, що становить 163 045,38 грн посилаючись на те, що відповідач працездатного віку, зареєстрований, як фізична особа- підприємець, крім того їй відомо, що він отримує доходи від здійснення ремонтних робіт .

Також позивачка зазначає, що вказані кошти на лікування дитини їй надавали родичі, друзі, небайдужі люди, а батько дитини , всупереч своїм обіцянкам не допомогає в лікуванні сина.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сплачувати аліменти у визначеному позивачкою збільшеному розмірі немає можливості.

Зазначає, що його щомісячний дохід складає приблизно 5 000,00 грн, який він отримує від торгівлі на ринку, також на його утриманні є непрацездатна мати, яка є особою з інвалідністю другої групи.

Крім того він не відмовляється нести витрати на лікування сина, однак позивачка при виборі лікувального закладу для дитини не враховує його думки та на власний розсуд приймає усі рішення, пов`язані з лікуванням. Він пропонував обрати комунальний медичний заклад, де вартість лікування буде значно меншою, однак позивачка ігнорує будь-які його спроби взяти особисту участь у вирішенні таких питань.

Вважає, що оскільки позивачкою не надано доказів, які б підтверджували, що у нього покращився матеріальний стан, враховуючи, що вона отримує щомісячно соціальну допомогу, яка станом на лютий 2024 року становила 6 778,70 грн, а також те, що він сплачує аліменти на дитину у визначеному судовим рішенням розмірі ( 3 000,00 грн, який станом на 2024 рік є більшим від розміру прожиткового мінімуму на дітей до 6 років ), а тому з цих підстав просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2024 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Фільварочної О.Б. про її участь у судових засіданнях з розгляду справи в режимі відеоконференції.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов із збільшеними позовними вимогами підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Відмовилась отримувати від відповідача кошти в сумі 30 000,00 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, однак згідний був добровільно сплати позивачці кошти в сумі 30 000,00 грн, як додаткові витрати, що пов`язані з лікуванням малолітнього сина. Крім того в судовому засіданні відповідач визнав, що його син має важке захворювання та постійно потребує лікування, також він не заперечував, що деколи отримує доходи від виконання ремонтних робіт.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Фільварочна О.Б. у судовому засіданні заперечила щодо позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Вказала, що відповідач немає можливості оплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивачка, оскільки немає належного доходу, аліменти в розмірі 3 000,00 грн, згідно судового рішення сплачує своєчасно. Крім того зазначила, що доказів оплати додаткових витрат на лікування сина та їх необхідності матеріали справи не містять, так само як зміни обставин, які відповідно до ст.192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом .

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно копії рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року, вирішено стягувати щомісячно починаючи з 04 листопада 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Вказаним рішенням суду встановлено, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено діагноз: дитячий церебральний параліч, двійна геміплегія зі стійкими тяжкими руховими порушеннями, затримкою психомовленнєвого розвитку ( а.с. 6-7 ).

Відповідно до копій квитанцій за період з червня 2022 року по вересень 2023 року позивачкою було сплачено кошти за реабілітацію сина у ТзОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна» на загальну суму 225 595,00 грн ( а.с.8-10 ).

З платіжних документів сформованих через ПриватБанк судом встановлено, що в період з грудня 2022 року по травень 2024 року позивачка сплачувала кошти за медичні послуги , а також купувала медикаменти в аптеках м.Трускавця та м.Рогатина на загальну суму 98 095,76 грн ( а.с. 45-50 ).

Із копії довідки Управління соціального захисту населення Івано-Франківської районної державної адміністрації від 21 березня 2024 року №427/05-25 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю ( дитина з інвалідністю підгрупи А) на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розмір допомоги за період з вересня 2023 року по лютий 2024 року складає 37 593,80 грн ( а.с. 27 ).

Згідно копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів на утриманих податків від 14 травня 2024 року, дохід ОСОБА_2 за період з І кварталу 2023 року по І квартал 2024 року складає 36 450,00 грн. Аналогічна інформація відображена у копії податкової декларації платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( а.с. 28-33 ).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах, наданого головним державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 349/1660/21, виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області від 14 грудня 2021 року, у боржника ОСОБА_2 станом на 13 травня 2024 року відсутня заборгованість перед стягувачем ОСОБА_1 ( а.с. 26 ).

Встановлено, що ОСОБА_4 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим 22 січня 1976 року Тернопільським міським відділом ЗАГС, а також є особою пенсійного віку та особою з інвалідністю другої групи, що в свою чергу підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 та копією довідки МСЕК №026394 ( а.с. 35-36 ).

З декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що 26 червня 2023 року та 05 січня 2024 року дитина була з візитом в лікаря комунального некомерційного підприємства "Рогатинський центр первинної медико-санітарної допомоги " Рогатинської міської ради Кічули О.О., де лікарем було проведено часткове медичне обстеження, призначено ліки/ін`єкції, підготовлено направлення до іншого лікаря/спеціаліста/лікарні ( а.с.37-38 ).

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Щодо позовної вимоги про збільшення розміру аліментів на дитину, то суд застосовує такі норми права та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21.

Крім цього суд зазначає, що згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 2 563 гривні.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраниму справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для збільшення розміру аліментів до 6 000,00 грн, а наявні в матеріалах справи документи та встановлені в ході розгляду справи обставини, не підтверджують погіршення матеріального становища одержувача аліментів чи покращення такого становища платника аліментів.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивачки про збільшення розміру аліментів не ґрунтуються на зазначених вимогах закону, а тому у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, то суд зазначає таке.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо).

Судом встановлено, що вказана вимога позивачки полягає у разовому стягненні з відповідача додаткових витрат на дитину у зв`язку з її лікуванням, після їх фактичного понесення за період з червня 2022 року по травень 2024 року.

Перевіривши усі надані позивачкою фіскальні чеки за якими вона сплачувала кошти на лікування сина у ТзОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна», що знаходиться у м.Трускавець Львівської області, купувала різні медикаменти в аптеках м.Трускавця та м.Рогатина, суд встановив, що всього нею понесено витрат за період з червня 2022 року по травень 2024 року у розмірі 323 690,76 грн, тому позивачка має право на стягнення з відповідача половини від вказаної суми, тобто 161 845,38 грн.

Однак позивачка не довела понесені витрати у розмірі 2 400,00 грн на проїзд до медичного закладу, адже не додано жодного доказу на підтвердження таких витрат.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір за розгляд справи в суді необхідно стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 161 845,38 грн додаткових витрат понесених на лікування дитини, позивачку звільнено від сплати судового збору, тому пропорційно до розміру задоволеної позовної вимоги необхідно стягнути з відповідача на користь держави 1 618,46 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 161 845,38 грн додаткових витрат на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 618,46 грн з зарахуванням на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Р.Г. Могила

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2024 року.