Справа № 371/1368/23
Провадження № 2/697/144/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Деревенського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Задорожнього К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) в особі представника Кудіної Анастасія Вячеславівна звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 10.06.2020 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») укладено кредитний договір № від 10.06.2020.

27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками.

Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК ЦФР" - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 70 544,39 грн., з яких: 45 586,22 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 507,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 21 450,96 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: 27.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № від 10.06.2020 в сумі 70 544,39 грн., з яких: 45 586,22 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 507,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 21 450,96 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

В зв`язку з чим позивач, для захисту своїх прав, звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати.

27.10.2023 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області на підставі ухвали Миронівського районного суду Київської області від 05.10.2023 передано за територіальною підсудністю справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначена цивільна справа знаходилася в провадженні судді Власової Б. В.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2023 справу прийнято до свого провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.53).

У зв`язку з відпусткою для догляду за дитиною судді Власової Б. В. та відповідно до рішення зборів суддів Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 16 від 18.10.2024 було проведено повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Деревенському І. І..

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.с.70).

Представник позивача Кудіна А.В. у судове засідання не з`явилася, при написанні позовної заяви зазначила, щоб дану справу розглядали без участі представника позивача за наявними матеріалами справи, щодо винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, з якої вбачається, що останній просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає частково, оскільки за даним кредитом ним була сплачена сума кредиту в розмірі 78400 грн. (а.с.81).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

10.06.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Договір власноручно підписано відповідачем (а.с. 5).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п 1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику у сумі 71336 грн., строк на який надається кредит 48.

Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту №4745196, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3 договору).

За умовами договору позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за реквізитами: отримувач: АТ «ТАСкомбанк», , рахунок НОМЕР_1 у АТ «ТАСКОМБАНК» (п.1.4 договору).

Також за кредитним договором відповідач своїм підписом підтвердив, що всі інші умови кредитного договору викладені у паспорті кредиту та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті товариства він ознайомився до укладення цього договору та до яких приєднався, підписавши кредитний договір. Цей договір, паспорт кредиту № 4745196 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.02.2020 складають єдиний кредитний договір (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4745196 підписаного відповідачем ОСОБА_1 визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с.7).

За змістом паспорту кредиту щомісячні проценти від суми кредиту становлять - 2,69%; загальні витрати за кредитом складають 110793,25 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 182129,25 грн, реальна річна процентна ставка 75,22 % річних.

Відповідно до п. 6 Паспорту кредиту, кінцевим терміном повернення кредиту за графіком платежів є 07.05.2024.

27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір відступлення прав вимоги № 20230127, відповідно до умов якого, ТОВ ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (а.с. 16-18).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 6 від 10.10.2020 до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 70544,39 грн, з яких: 45586,22 грн заборгованість за основною сумою боргу; 3507,21 грн. заборгованість за річними відсотками; 21450,96 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками (а.с.19).

Згідно до довідки ТОВ «ФК «ЦФР» за вих. № -85811091-SG від 30,01,2023, долученої позивачем до позовної заяви, - ОСОБА_1 дійсно оформив кредит у ТОВ «ФК «ЦФР», кредитний договір № від 10.06.2020 на загальну суму 71336 грн.. Згідно цієї довідки зазначено графік руху коштів по кредиту. Також вбачається, що відповідачем було сплачено борг на загальну суму 78400 грн., з яких списано річних процентів на суму 13675,15 грн., списано щомісячні проценти 38975,07 грн., списано частину кредиту 25749,78 грн.. Станом на 27.01.2023 загальна сума до сплати 39761,80 грн.. Сума для дострокового погашення 70544,39 грн. (а.с.12-14).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 10.06.2020 із зазначенням про видачу кредиту на руки у сумі 71336 грн. станом на 27.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 складає 70 544,39 грн.., з яких: 45586,22 грн прострочена заборгованість за кредитом; 3507,21 грн. сума заборгованості за відсотками; 21450,96 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.15).

Позивачем зазначено, що в порушення умов кредитного договору №, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 70 544,39 грн., з яких: 45 586,22 грн.-сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 507,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 21 450,96 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками .

Також вказує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій.

Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після набуття права вимоги останнім, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частина 1 ст.15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором особою, яка набула таке право відновідно до договору відступлення прав вимоги.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та, зокрема, факт набуття прав грошової вимоги за вказаним кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідачем укладений кредитний договір № від 10.06.2020 (а.с.6).

Відповідно до ст.ст 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підтвердження права вимоги на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 10.06.2020, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 позивач надав суду: копію кредитного договору № від 10.06.2020 (а.с.6), копію паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4745196 (а.с.7); копію паспорта та ІПН ОСОБА_1 (а.с.8-11); копію довідки ТоваристваТОВ «ФК «ЦФР» із зазначенням руху коштів по кредиту від 3,0.01.2023 № -8581091-SG (а.с.12-14), розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 10.06.2020 (а.с.15); копію договору відступлення прав вимоги №220230127 від 27.01.2023 (а.с.16-18); копію Витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № від 27.01.2023 (а.с.19);

копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" серії А01 за №624024 (а.с.19); копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК «ЄАПБ» серії А01 №624024 від 05.12.2007 (а.с.20); копію про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 28.02.2012 (а.с.21); копію розпорядження від 23.03.2017 за №691 «Про видачу ТОВ «ФК «ЄАПБ» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів» (а.с.22); копію опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстравтору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 03.05.2019 (а.с.23); копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.24); копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ФК «ЦФР» серії А01 №217441 (а.с.25); копію про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «ЦФР» від 19.03.2009 (а.с.26); копію ліцензії серії АВ № 580561 від 11.01.2012 (а.с.27); копію статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.28-30).

Однак суд, зазначає, що вказані вище докази не підтверджують вимоги позивача за кредитним договором № від 10.06.2020, оскільки позивач не надав жодних первинних документів, які б підтверджували надання відповідачу кредитних коштів первісним кредитором та факт користування відповідачем кредитними коштами.

Наданий Витяг з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №202301237 від 27.01.2023, складений ТОВ «ФК «ЄАПБ», не містить підписів генеральних директорів ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» є одностороннім та не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за кредитним договором № від 10.03.2020.

Зазначений витяг не підписаний фактором, тому суд не може розцінювати такий витяг як належний доказ того, що саме у такому вигляді був укладений та погоджений реєстр боржників до договору відсутуплення прав вимоги.

Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи акту прийому-передачі за договором про відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 відповідно із зазначенням суми заборгованості, яка уступається фактору.

Таким чином позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі права грошової вимоги до відповідача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у заявленому позивачем розмірі.

Також, суд враховує і те, що, позивачем не додані первинні належні та допустимі докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи).

Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги визначено документацію, яка передається кредитором та засвідчує права, що передаються, а саме, зокрема, кредитні договори (в оригіналі, з усіма додатками, додатковими угодами, документами, наданими позичальником кредиторові при укладенні кредитного договору щодо ідентифікації позичальника та визначення його майнового стану, та іншими супутніми документами) та договори, що забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами, розрахунок заборгованості на дату відступлення права вимоги, довідку про рух коштів по рахунках, заява на перерахування коштів та платіжні документи, що підтверджують перерахування коштів тощо.

Тобто, при укладенні договору відступлення права вимоги позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами.

Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Відповідно до вказаних норм закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Водночас позивач звертаючись до суду не надав таких доказів та не обґрунтував неможливість їх подання та не звертався із клопотанням про їх витребування.

Надана позивачем довідка із зазначенням графіку руху коштів по кредиту, розрахунок заборгованості, за укладеним кредитним договором, не є тими первинними документами, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договором № від 10.06.2020.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, суд розцінює як внутрішній документ фінансової установи, що жодним чином не підтверджує як факт надання кредиту так і що виникла заборгованість за кредитним договором.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13.05.2020, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

Отже, позивач належними та допустими доказами не довів наявність заборгованості відповідача у заявленому розмірі.

Крім того, позивач заявляючи про стягнення заборгованість за кредитом, тобто дострокове поверпнення кредитних коштів за діючим кредитним договором, не наводить правових обґрунтувань таких вимог, оскільки у кредтному договорі умов дострокового припинення не передбачено.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПУ України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів обгрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

На підставі викладених вище фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий І . І . Деревенський