Справа № 509/7502/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 року позивачка звернулася до Овідіпольського районного суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати за нею власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128,2 кв.м. житловою площею 63,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

В обґрунтування свого позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після нього залишилося спадкове майно у вигляді:

- 1/6 частини жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Овідіопольським ВУЖКГ 19.01.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128, зареєстрованого 03.02.2001р. Овідіопольським РБТІ, номер запису 2934 в книзі 18.

-1/6 частини жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Овідіопольським ВУЖКГ 19.01.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128, зареєстрованого 03.02.2001р. Овідіопольським РБТІ, номер запису 2934 в книзі 18.

Заповіту померлий не залишив. Вона, як спадкоємець 1 черги, звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за оформленням спадщини, була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено листом приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. № 624/02-14 від 21.09.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 не було отримано свідоцтво про право на спадщину на частину жилого будинку, а також у зв`язку з розбіжністю у написанні його прізвища у свідоцтві про право власності на жилий будинок та у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.08.2023р. № 1.

Отже, реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивачка не може, тому вимушена звертатися до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_4 надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі на підставі наданих документів.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частини жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Овідіопольським ВУЖКГ 19.01.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128, зареєстрованого 03.02.2001р. Овідіопольським РБТІ, номер запису 2934 в книзі 18 та 1/6 частини жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , матері ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Овідіопольським ВУЖКГ 19.01.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128.

Позивачка є спадкоємицею 1 черги після батька. Факт родинних відносин з батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.05.1993 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 27.06.2009 року.

Інших спадкоємців 1 черги немає, так як мати ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 16.10.2001р. Дружина ОСОБА_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 05.01.2017 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 .

Право власності на жилий будинок підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданий на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128, зареєстрованого в КП «Овідіопольське БТІ» 03.02.2001 року, номер запису 2934 в книзі 18, відповідно до якого особисто ОСОБА_2 належить 1/6 частина та 1/6 частина належала його матері ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. за оформленням спадщини після померлого батька ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 187/2021.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачці було відмовлено листом приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. № 624/02-14 від 21.09.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 не було отримано свідоцтво про право на спадщину на частину жилого будинку, а також у зв`язку з розбіжністю у написанні його прізвища у свідоцтві про право власності на жилий будинок та у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.08. 2023р. № 1.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пункт 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

З огляду спадкової справи № 187/2021 та наданих позивачкою документів, суд вважає, що

спадкодавець ОСОБА_2 прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_3 , у вигляді 1/6 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інша 1/6 частина цього ж будинку належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Овідіопольським ВУЖКГ 19.01.2001р. на підставі розпорядження органу приватизації від 16.01.2001 року за № 2128, зареєстрованого 03.02.2001р. Овідіопольським РБТІ, номер запису 2934 в книзі 18 та витягу Овідіопольського РБТІ № 8516440 від 03.10.2005 року.

Згідно з правовою позицією ВС (постанова № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 року провадження N 61-21211св18) законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31.08.2020р. по справі № 350/1850/17.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємицею за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а тому згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1261, 1296 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 128.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кочко В.К.