Р І Ш Е Н Н Я№ 201/10697/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

09 січня 2024 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дніпровського державного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання,

в с т а н о в и в:

Дніпровський державний медичний університет звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного медичного університету витрати на навчання у розмірі 315288,99 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 16 про підготовку фахівців з вищою освітою.

Згідно з умовами укладеної угоди відповідач зобов`язався прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Зазначений правочин укладено зі згоди і за домовленістю з відповідачем, який відповідає вимогам Цивільного кодексу України щодо свободи договору.

Згідно з наказом позивача №334-ос від 21.06.2022 «Про завершення навчання» відповідачу присуджено освітньо-кваліфікаційний рівень за спеціальністю, видано документ про вищу освіту у зв`язку із завершенням навчання.

Згідно з направленням на інтернатуру №24 від 03.06.2022 виданого позивачем, відповідач був направлений до КНП «МКЛ №6» ДМР, для проходження інтернатури. Відповідач для працевлаштування на посаду лікаря-інтерна не з`явився.

Отже, відповідач не дотримався умов угоди про підготовку фахівців з вищою освітою від 01.09.2016 №16, укладеної між позивачем та відповідачем в частині зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки відповідно до направлення на роботу, тобто він порушив добровільно взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с.43)

Представник позивача Дніпровського державного медичного університету Калга С.І. в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що наказом ректора державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» № 704-ос від 06.08.2016 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс Дніпропетровської державної медичної академії МОЗ України (а.с.10-12).

01.09.2016 між позивачем та відповідачем було укладено угоду №16 про підготовку фахівців з вищою освітою. Згідно з умовами укладеної угоди відповідач зобов`язалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. (а.с.6)

Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 473 від 16.03.2021 змінено тип та перейменовано Державний заклад «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на Дніпровський державний медичний університет. (а.с. 21-22)

03.06.2022 Дніпровським державним медичним університетом ОСОБА_1 видано направлення на інтернатуру за № 24 до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР з 01.08.2022. (а.с. 16)

21.06.2022 наказом Дніпровського державного медичного університету № 334 ос «Про завершення навчання», ОСОБА_1 присуджено ступень за спеціальністю «222-Медицина», присвоєно професійну кваліфікацію «лікар», видано документ про вищу освіту та відраховано з навчального закладу з 21.06.2022 у зв`язку із завершенням навчання. (а.с. 13-15)

Згідно повідомлення генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР № 11/537 від 01.08.2022, ОСОБА_1 для працевлаштування на посаду лікаря-інтерна до закладу не з`явився. (а.с. 17)

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди, відповідно до п. 1 і п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

ОСОБА_1 , добровільно підписуючи угоду про підготовку фахівців з вищою освітою № 16 від 01.09.2016, погодився на працевлаштування навчальним закладом, отримав направлення на роботу та, навчаючись за кошти державного бюджету, погодився відшкодувати вартість навчання у разі відмови відпрацювати не менше трьох років.

У відповідності до п. 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 р. № 367 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за № 246/2686, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Доказів неприбуття відповідача за направленням на роботу за обставин встановлених п. 9 і п. 18 вищевказаного Порядку, відповідач суду ненадав.

Отже, відповідачем не було дотримано вимог законодавства України та угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 16 від 01.09.2016 в частині його зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки, відповідно до направлення на роботу.

Згідно із розрахунком грошових коштів, які підлягають поверненню за навчання за державним замовленням, Дніпровським державним медичним університетом на навчання ОСОБА_1 було витрачено кошти з державного бюджету за 2016 - 2022 навчальні роки в сумі 315 288, 99 гривень. (а.с. 18)

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Дніпровського державного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слд стягнути витрати на навчання у Дніпровському державному медичному університеті в розмірі 315 288, 99 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4729,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 3, 12, 15, 16, 509, 525, 526, 610-612, 627-629, 901, 904 ЦК України, ст. 81, 141,223, 247, 263-265, 279, 280--289, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Дніпровського державного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного медичного університету витрати на навчання у розмірі 315 288, 99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного медичного університету судовий збір у розмірі 4729,34 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач Дніпровський державний медичний університет, , місцезнаходження: м. Дніпро, вул. В.Вернадського, 9;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , корп. гуртож.

Суддя