Справа № 535/360/24
Провадження № 2/535/348/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання Кашуба Ю.С.

Справа № 535/360/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Котелевська селищна рада;

розглянув у підготовчому засіданні позов про визнання права власності на спадкове майно.

Стислий виклад позиції позивача.

29 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сідько С.І., звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради, в якій просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , (літ. А-1), загальною площею 44,9 кв.м., з якої житлова складає 18,5 кв.м., та господарську будівлю, гараж, літ. Б, що до дня смерті належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 1909 року народження, про що 14.04.2009 Сидоряченською сільською радою Котелевського району Полтавської області зроблено відповідний актовий запис N?3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на підставі заповіту посвідченого Сидоряченською сільською радою Котелевського району Полтавської області 05.12.1995 року за реєстровим №15, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1909 року народження. Донькою спадкодавця ОСОБА_3 подано заяву про відмову від спадщини.

07 листопада 2023 року до державного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.В. представником позивача за довіреністю ОСОБА_4 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак, постановою від 07.11.2023 №695/02-31 державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з огляду на те, що «заявником не надано документ, який посвідчуе право власності на житловий будинок». Водночас, житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до майна колгоспного двору.

ОСОБА_2 була головою сімейно-трудового об?єднання осіб (колгоспний двір), до якого згідно довідки Виконавчого комітету Сидоряченської сільської ради відносився житловий будинок АДРЕСА_1 .

Інші члени колгоспного двору станом на 01.07.1990 року відсутні.

За приписами статті 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх непрацездатних.

Відтак житловий будинок АДРЕСА_1 належав спадкодавцю.

Згідно довідки Виконавчого комітету Сидоряченської сільської ради від 21.10.2009 року №385, вищевказаний житловий будинок рахується за померлою матір?ю позивача ОСОБА_2 , 1909 року народження (спадкодавцем).

Водночас, реєстрація права власності на даний об?єкт нерухомого майна станом на 31.12.2012 року не проводилась про що ПП ПБТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР» видано довідку №6558 від 21.06.2023 р.

Таким чином, оформити своє право на спадщину на майно колгоспного двору в нотаріальному порядку, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину позивач не може у зв?язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки спадкодавець, як голова двору при житті не оформила право власності на належне їй домоволодіння та не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, про що свідчить також інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №373144700 від 07 квітня 2024 року.

3 огляду на вищенаведене позивач змушений звернутись в суд з позовом до Котелевської селищної ради, так як у відповідності із статті 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна.

Котелевська селищна рада надала до суду відзив, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відомі та зрозумілі, судовий розгляд справи просять проводити без учті їх представника.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

29 квітня 2024 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14 год 00 хв 06 червня 2024 року. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

У підготовче засідання представник відповідача Котелевської селищної ради не з`явився, подали до суду відзив, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відомі та зрозумілі, судовий розгляд справи просять проводити без учті їх представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сідько С.І. не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу просили розглядати у їх відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

Частинами 3 та 4 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Одночасно із цим, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04, 1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки спільний житловий будинок побудовано до 15.04.1991 р., спадкодавці як члени колгоспного двору, набули на нього право сумісної власності та це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статей 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, ОСОБА_3 подано заяву про відмову від спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1909 року народження, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , (літ. А-1), загальною площею 44,9 кв.м., з якої житлова складає 18,5 кв.м., та господарську будівлю, гараж, літ. Б, що до дня смерті належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Котелевська селищна рада, місце знаходження: Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, 221, .

Повний текст рішення складено 12.06.2024.

Суддя С.О.Мальцев