Провадження № 2-сз/161/19/24
У Х В А Л А

05 червня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши у письмовому провадженні в залі суду у м. Луцьку заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хомича Д.В. про повернення сплаченого судового збору у цивільній справі №161/10410/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет справи, на стороні відповідача акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , про поділ майна та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2024 позов задоволено; припинено право спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та виділити вказану квартиру у власність ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за частку ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 у розмірі 580 200,00 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 604,00 грн.

28.05.2024 представник позивача подав клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору при поданні позову у розмірі 4 136,80 грн, мотивуючи тим, що позовна заява подавалася через «Електронний суд», а тому слід враховувати коефіцієнт 0,8, при зверненні з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 13 420,00 грн., при необхідних 9 283,20 грн.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Порядок повернення судового збору врегульовано статтею 7 ЗУ «Про судовий збір».

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Слід зазначити, що за своєю природою інститут повернення судового збору має виключно компенсаційне призначення, і спрямований на компенсацію особі, зокрема позивачу, частково або повністю сплачений ним судовий збір. Така компенсація можлива лише в межах суми фактично сплаченого судового збору, що випливає зокрема з частини 2 статті 7 ЗУ «Про судовий збір».

Водночас, ні ЗУ «Про судовий збір», ні жодним іншим актом цивільного законодавства, не передбачена можливість компенсації позивачу за результатом розгляду справи судового збору у розмірі більшому, ніж ним фактично було сплачено, в тому числі й шляхом окремого (самостійного) застосування різних норм ЦПК України (якими врегульовано порядок розподілу судових витрат) та норм ЗУ «Про судовий збір». Протилежне суперечило б принципу розумності та справедливості цивільного процесу, як складових принципу верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивач сплатив судовий збір у сумі 13 420,00 грн. за квитанцією від 20.06.2023.

За результатом розгляду даної позовної заяви, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2024 позов задоволено; окрім іншого, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 11 604,00 грн.

Тобто, вказаним судовим рішенням вже стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 11 604,00 грн. з врахуванням розміру позовних вимог, в порядку розподілу судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Відтак, за результатом розгляду справи позивачу вже компенсовано витрати зі сплати ним судового збору у розмірі 11 604,00 грн.

Отже, позивачу слід повернути з державного бюджету сплачений ним судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. (13 420,00-11 604,00), як внесений у більшому розмірі.

Повернення судового розміру у сумі 4 136,80 грн., як просить представник позивача у заяві від 28.05.2024, призведе до компенсації позивачу судових витрат у обсязі більшому, ніж ним було сплачено, що суперечить змісту інституту повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 142, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хомича Д.В. про повернення сплаченого судового збору у цивільній справі №161/10410/23 задовольнити частково.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з державного бюджету 1 816 (одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. судового збору, як внесеного у більшому розмірі, за квитанцією від 20.06.2023.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк