Справа №: 398/2558/23
провадження №: 2/398/1729/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" квітня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в загальному розмірі 15 601,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2023 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_2 укладено договір №2180393 приєднання до індивідуального публічного договору про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_3 . Згідно укладеного між сторонами договору позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати з отримані послуги, а відповідач зобов`язалася проводити своєчасну оплату послуг не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем на вказані рахунки за договором. Жодних заяв про відмову від користування послугами на адресу підприємства від відповідача не надходило. Зі свого боку позивач договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у відповідності до умов договору та чинного законодавства України, в свою чергу, боржник свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, в наслідок чого, за період з 01.05.2020 до 01.02.2022 pоку заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» становить 13 344,04 грн. Крім того, відповідачу було нараховано за період з 01.05.2020 року по 01.02.2022 року індекс інфляції в сумі 1699,09 грн та 3% річних в сумі 558,12 грн. Разом сума заборгованості складає 15 601,25 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті вимог.

17.07.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач з вказаною позовною заявою категорично не погоджується, вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими. Так, дійсно відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2012 року на праві власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , яку остання купувала в інтересах своєї дочки. Однак сума заборгованості, яку просить стягнути відповідач, а саме, 13 344,04 грн, є неправильною, оскільки за вказаний в позовній заяві період, тобто з 01.05.2020 року по 01.02.2022 року сума нарахування становить лише 6 140,21 грн, а тому, відповідно, і розрахунок 3% річних та індексу інфляції також зроблено неправильно. Відповідач з 2012 року постійно та безперервно проживає у м.Києві. З 13.06.2019 року офіційно працює вихователем в дошкільному закладі № 185 Святошинського району м.Києва. З моменту купівлі квартири ні відповідач, ні члени її сім`ї або інші особи там не проживають, що засвідчують свідки сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в акті №206 від 03.04.2023 року, затвердженому директором КП «Житлогосп» До 2017 року облік води здійснювався лічильником, споживання води було відсутнє. В 2017 році потрібно було провести повірку лічильника води, однак відповідач про дану обставину не знала, ніхто її про це не повідомляв, оскільки у квартирі ніхто не проживав. Саме з цього часу позивач почав проводити нарахування за начебто споживання послуг, виходячи із норм споживання. 03.04.2023 року відповідач звернулась до позивача з заявою про проведення перерахунку розміру заборгованості, надавши для цього усі документи, які підтверджують факт не проживання у квартирі та не користування послугами позивача. Листом від 05.04.2023 року відповідача було повідомлено про те, що її заяву буде розглянуто постійно діючою комісією по врегулюванню дебіторської заборгованості фізичних осіб, а листом від 25.04.2023 року відповідача повідомлено про відмову у проведенні такого перерахунку без обґрунтувань та додаткових пояснень. При цьому, з метою додаткового підтвердження того факту, що в квартирі ніхто не проживає та послугами позивача не користується, відповідачем було перекрито та опломбовано запірний вентиль подачі води, що підтверджується актом від 04.04.2023 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплатну вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Враховуючи викладене, просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

18.07.2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої відповідач зазначаючи, що розмір заборгованості за період з 01.05.20202 року по 01.02.2022 року становить 6140,21 грн, жодного розрахунку такої суми заборгованості не надає, і прикладу арифметичних дій не зазначає. При цьому, позивачем нарахування розміру плати за надані ним послуги за адресою: АДРЕСА_1 , проводилось за нормою споживання 7 м? з розрахунку на одну особу встановленим рішенням Кіровоградської обласної ради від 20.05.2016 року №82 «Про затвердження нормативів питного водопостачання населення в населених пунктах, що обслуговуються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з додатком «Населення в зоні відповідальності ОВКГ м.Олександрія», оскільки у зазначеній квартирі відсутній прилад обліку води. Тому нарахування відбувалося наступним чином: 7м? х 1 особу х 37,62 грн (тариф) = 263,34 грн, що відповідає нарахуванню розміру плати у довідці про нарахування розміру плати та розміру платежів за травень 2020 року, тому в період з 01.05.2020 року по 01.01.2021 року нарахування проводилось по 263,34 грн, оплати не здійснювалось взагалі. З січня 2021 року змінився тариф на послуги з водопостачання та водовідведення, тому нарахування відбулось наступним чином: 7м? х 1 особу х 44,496 грн (тариф) = 311,48 грн, що відповідають нарахуванню у довідці за січень 2021 року. В період з січня 2021 року по грудень 2021 року нараховувалось по 311,48 грн, оплати знову не здійснювалось. З січня 2022 року відбулась зміна тарифу на 45,972 грн, який діє і до цього часу, тому нарахування відбулось наступним чином: 7м? х 1 особу х 45,972 грн (тариф) = 321,80 грн, що відповідає нарахуванню розміру плати за січень 2022 року. Звідси і розмір заборгованості в сумі 13 344,04 грн станом на 24.02.2023 року до введення воєнного стану, а нарахування 3% річних та індексу інфляції здійснено на борг в сумі 13 022,24 грн станом на 01.02.2022 року, без 24 днів лютого 2022 року. Щодо відсутність відповідача у квартирі, то обов`язок повідомляти про це надавача послуг законом покладено на споживача. Станом до 01.04.2023 року документи про зміну кількості проживаючих у приміщенні осіб або про не проживання у ньому, відповідачем позивачу не надавались. Відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування, повірка та заміна вузлів розподільчого обліку здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку. Згідно ч.4 ст.8 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» дозволяється застосовувати тільки ті лічильники, які пройшли повірку та мають повірочне тавро. Міжповірочні інтервали становлять 4 роки, а повірку лічильника власним коштом проводить споживач відповідно до п.2 ст.6 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Враховуючи викладене, водолічильники у квартирі, власником якої є відповідач, повірка яких була проведена 12.10.2012 року, зняті з обліку ще у 2017 році і не входять до обліку наданих послуг за спірний період стягнення боргу, тобто з 01.05.2020 року по 01.02.2022 року. З заявою про здійснення перерахунку розміру плати відповідач звернула у квітні 2023 року, тобто тоді коли позивач вже звернувся до суду з вказаним позовом, до того ж борг стягується за розрахункові періоди, які вже закриті по нарахуванням, тому всі коригування відбуваються в поточному 2023 році, що не впливає на нарахування розміру плати за спірний період. Позивачем послуги продовжували надаватись з лютого 2022 року по день звернення відповідача з заявою про їх припинення, тобто по 04.03.2023 року, тому сума заборгованості зростала, при цьому її оплата не проводилась. У задоволені заяви про перерахунок розміру плати відповідачу було відмовлено тому, що вона просила здійснити перерахунок з 2019 року, тобто за більший період ніж встановлено нормою закону за фактом не проживання. Враховуючи викладене твердження відповідача є хибними, тому вважає, що вказана заборгованість має бути стягнута з відповідачів у повному обсязі.

30.10.2023 року представник ОКВП "Дніпро-Кіровоград" надала уточнення щодо періоду стягнення суми боргу, зазначивши, що сума боргу у загальному розмірі 15 601,25 грн виникла за період з 01.02.2017 року до 28.02.2022 року.

26.12.2023 року від представника відповідача - адвоката Боровського В.А. надійшла заява про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що 30.10.2023 року представником позивача до суду подана заява про уточнення періоду стягнення боргу, згідно якої пред`явлений до стягнення борг в сумі 13 344,04 розрахований не з 01.02.2020 року по 01.02.2022 року, а з 01.02.2017 року по 01.02.2022 року. Посилаючись на ст.257,267 ЦК України просив застосувати строк позовної давності.

13.02.2024 року від представника позивача ОКВП "Дніпро-Кіровоград - адвоката Стадніченко І.В. надійшли заперечення на заяву боржника, щодо застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що згідно ч.1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особої дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності.

Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, при цьому врахувавши відповідь на відзив та заперечення на заяву боржника, щодо застосування строку позовної давності. Представником відповідача також подано заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Просить відмовити у задоволені позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, та застосувати строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіною І.В., зареєстрованого в реєстрі за №2218, та копії витягу про державну реєстрацію прав від 14.08.2012 року №35166844, ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12,13).

Відповідно до копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.02.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано (а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 07.06.2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с.9).

03.04.2023 року ОСОБА_9 підписала заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, згідно якого адресою приміщення, до якого надаються послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» є: АДРЕСА_1 . Згідно вказаної заяви ОСОБА_9 підтвердила, що лічильник у квартирі знятий з обліку з 01.2017 року його повірка не проведена (а.с.8).

Відповідно до копії акту-розпорядження від 03.04.2023 року №206, складеного службовцем з інформування ОСОБА_10 в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , затвердженого директором КП «Житлогосп», в квартирі АДРЕСА_2 , з 2012 року ніхто не проживає (а.с.39).

Згідно з копією довідки КП «Житлогосп» від 03.04.2023 року №205, ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_2 , за вказаною адресою не зареєстрована (а.с.40).

Згідно з копією відповіді ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 05.04.2023 року №138/14/10, заяву ОСОБА_9 від 03.04.2023 року щодо проведення перерахунку вартості послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , направлено на розгляд до постійно діючої комісії по врегулюванню дебіторської заборгованості фізичних осіб, яка створена наказом ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 20.01.2023 року №7-од (а.с.42).

Відповідно до копії відповіді ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 25.04.2023 року №168/14/10, на засіданні постійно діючої комісії по врегулюванню дебіторської заборгованості фізичних осіб, яке відбулось 18.04.2023 року було розглянуто заяву ОСОБА_9 від 24.03.2023 року щодо проведення перерахунку вартості послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , та відмовлено в її задоволені. При цьому, зазначено, що станом на 04.04.2023 року (на момент опломбування вводу) заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_2 становить 17 636,36 грн (а.с.43).

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Предметом регулювання цього Законує відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги, а саме: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),колективний споживач).(ст. ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом ст. ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиницявиміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави зробити висновок, що відповідач, як власник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язана утримувати зазначене майно, в тому числі і шляхом оплати за отримані комунальні послуги.

Заперечуючи проти позову, відповідач та її представник посилалися на те, що в квартирі встановлено лічильник, а тому нарахування вартості послуг необхідно здійснювати саме на підставі його показників, а не за нормами водоспоживання.

Як свідчить акт №000267622 про позачергове обслуговування/взяття на облік приладу обліку води (опломбування) від 04.04.023 року, у зазначеній квартирі встановлено засоби вимірювальної техніки ЛК-15 №5185205 та ЛК-15 №5206911.

Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»встановлено обов`язкова періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів.

Згідно з Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал для лічильників води становить чотири роки.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

З матеріалів справи вбачається, що повірка лічильника повинна бути здійснена в 2017 році, однак цього не було зроблено, що засвідчує сама відповідач у своїй заяві-приєднанні до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 03.04.2023 року.

Оскільки, відповідач не надала доступу до водолічильника, то позивач здійснював нарахування вартості послуг згідно з нормами водоспоживання.

Відповідно до копії акту №000267622, складеного представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград», в квартирі АДРЕСА_2 , перекрито воду та замірні вентелі було лише 04.04.2023 року. Даних про проходження водо лічильником повірки сторонами не надано.

За таких обставин, суд вважає правомірним здійснення позивачем розрахунку обсягу споживання наданих послуг за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, а не за показниками лічильника води, який у встановленому законом порядку та строки не пройшов обов`язкову повірку.

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідач та її представник посилалися на те, що ні відповідач ні будь-хто інший не проживає в квартирі, а також не користувалися послугами водопостачання та водовідведення.

Згідно з копією довідки від 22.06.2023 року №45, ОСОБА_9 працює вихователем в дошкільному навчальному закладі №785 Святошинського району м.Києва з 13.06.2019 року.

Згідно з п.11 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

В той же час, відповідач до позивача з відповідною заявою щодо зміни кількості зареєстрованих та проживаючих у квартирі осіб не зверталася.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не виконано свій обов`язок щодо повідомлення позивача про зміну кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, а також у зв`язку з цим не подано заяву про перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, то суд вважає, що позивачем правомірно нараховувалась плата за водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2020 року по 01.02.2022 року за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, з розрахунку на одну особу.

Відповідно до наданого позивачем уточненого розрахунку, заборгованість відповідача за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 13 344,04 грн утвориласьза період з 01.02.2017 року по 01.02.2022 року.

Представник відповідча в свою чергу просить застосувати строки позовної давності.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогами про захист порушеного права або інтересу.

Статтею 257ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3 -4 ст.267ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.02.2017 року по 28.02.2022 року, однак, до суду звернувся лише 22.05.2023 року, а тому позовні вимоги за період з 01.02.2017 року по 30.04.2020 року заявлені поза межами позовної давності.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги за вказаний період слід відмовити та застосувати строк позовної давності, при цьому суд критично оцінює заперечення представника позивача про те, що строк позовної давності було перервано відповідачем шляхом здійснення оплат без вказівки на місяць оплати/або в більшому розмірі, ніж нараховано, а тому виконавець на власний розсуд відносив надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. Представником позивача на підтвердження вказаного не надано доказів про оплату послуг зі змісту якої б суд міг переконатися у відсутності в платіжному документі призначення платежу, місяць та рік оплати. Вказані платежі зазначені в графі «Перерахунок плати», в графі «Оплата» платежі відсутні, що не дає можливість переконатися в їх призначенні. Окрім того вказані суми неперевищували нараховані щомісячні платежі, тому твердження представника позивача є безпідставними.

Щодо періоду нарахування заборгованості із 01.05.2020 року по 01.02.2022 року у сумі 6 140,21 (6 166,28 - 26,07) грн, суд приходить до висновку, що заборгованість за сплату послуг з водопостачання та водовідведення підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Тобто, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК Українияк спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 1699,09 грн та 3% річних в сумі 558,12 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням суми основоного боргу судом здійснено власний розрахунок інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Розрахунок інфляційних нарахувань:

ПеріодНарахованоСума боргуІндекс інфляції %Сума боргу з індексом інфляціїІндекс інфляції грн
05.2020263,34263,34100,3264,130,79
06.2020263,34526,68100,2527,731,05
07.2020263,34790,0299,4785,28-4,74
08.2020263,341053,3699,81051,25-2,11
09.2020263,341316,70100,51323,286,58
10.2020237,271553,97101,01569,5115,54
11.2020263,341817,31101,31840,9323,62
12.2020263,342080,65100,92099,3718,72
01.2021311,482392,13101,32423,2331,1
02.2021311,482703,61101,02730,6527,04
03.2021311,483015,09101,73066,3551,26
04.2021311,483326,57100,73349,8523,28
05.2021311,483638,05101,33685,3447,29
06.2021311,483949,53100,23957,437,9
07.2021311,484261,01100,14265,274,26
08.2021311,484572,4999,84563,34-9,15
09.2021311,484883,97101,24942,5858,61
10.2021311,485195,45100,95242,2146,76
11.2021311,485506,93100,85550,9844,05
12.2021311,485818,41100,65853,3234,91
01.2022321,806140,21101,36220,0379,82
02.2022321.806462,01101,66565,40103,39
Всього 6462,01 609,97

Розрахунок 3 % річних:

3% річних розраховуються за формулою:

Сума санкції = С х 3 х Д / 365 / 100де

С сума заборгованості

Д кількість днів прострочення

Отже, за період з 01.05.2020 року (початок виникнення заборгованості) по 22.05.2023 року (дата звернення до суду з вказаним позовом) становить 1117 днів, тому розмір 3% річних за вказаний період становить 563,72 грн (6140,21х3х1117/365/100).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті вартості отриманих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 7 313,90 грн підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1258,26 грн.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 247, 258-259, 206, 263, 265ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2020 року по 01.02.2022 року в сумі 7 313,90 (сім тисяч триста тринадцять) гривень 90 копійок, яка складається з основного боргу в сумі 6140,21 грн, індексу інфляції в сумі 609,97 грн та 3% річних в сумі 563,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград судовий збір в розмірі 1258,26 (одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн. 26 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.04.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», адреса місцезнаходження: 25009, Кіровоградська обл. м. Кропивницький, вул. Соборна, 19а; .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місце знаходження майна, власником якого є останння: АДРЕСА_1 .

Суддя Я.М. ПОДОЛЯК