РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Мукачево Справа №303/2578/24

2/303/427/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання - Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення з нього на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2016 року на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі Діти).

Позивач просить суд змінити (зменшити) розмір стягуваних аліментів: з 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття до розміру 1/5 частини від заробітної плати, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення суду про стягнення аліментів у нього змінився сімейний стан, у зв`язку зі створенням нової сім`ї та народженням ще двох дітей, через що його матеріальне становище змінилося. Крім того, позивач також посилається на те, що на час ухвалення судом рішення про стягнення з нього аліментів він був військовослужбовцем і проходив службу за контрактом, а тому з його грошового забезпечення аліменти стягувались у частці. Після звільнення в запас він самостійно сплачував аліменти в середньому розмірі 1500,00 грн, допоки йому не стало відомо, що у нього існує заборгованість по аліментним платежам. З наданої інформації органу державної виконавчої служби позивачу стало відомо, що з січня 2019 року розмір аліментів, який з нього стягується становить 1/3 від середньої заробітної плати в регіоні, що складає на сьогоднішній день приблизно 5000,00 грн.

За таких обставин, позивач просить суд задоволити його позовні вимоги у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з`явилися, натомість від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2016 року (справа №303/3800/16-ц) присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання Дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 24.06.2016 року.

За доводами позивача, наразі він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_7 .

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження (а.с. 14-15), позивач та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Поряд з цим, в матеріалах справи містяться ксерокопії квитанцій з яких слідує, що позивач періодично перераховував різні суми (від 1000 грн до 3000 грн) в якості сплати аліментів на Дітей (а.с. 19-23).

Згідно з даними довідки-розрахунку виконаної старшим державним виконавцем Тараш І. Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість позивача по аліментам станом 30.09.2023 року складала 285830,31 грн.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм Закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У переданому на розгляд суду позові ОСОБА_1 просить змінити (зменшити) розмір аліментів, які з нього стягуються до розміру 1/5 частини від заробітної плати, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, посилаючись на те, що наразі він не працює, а тому аліменти з нього стягуються у розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати у регіоні, що складає більше 5000,00 грн.

За результатами судового розгляду справи судом встановлено обставини щодо зміни сімейного стану відповідача, у зв`язку зі створенням сім`ї без реєстрації шлюбу та народженням двох дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Разом з тим, позивач не надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що у зв`язку із зазначеними обставинами його матеріальний стан погіршився, оскільки зміна сімейного стану та народження дітей не може слугувати безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20, від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Крім того, відповідно до частини п`ятої ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З аналізу даної норми та Розділу ІІ Цивільного процесуального кодексу України слідує, що стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку також здійснюється у безспірному порядку шляхом видачі судового наказу (пункти 4, 5 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України), який згідно ч. 1 ст. 170 наведеного Кодексу, не може бути скасований. Тобто, стягнення аліментів у такому розмірі фактично гарантовано державою.

Отже, при пред`явленні відповідного позову, стягнення аліментів на двох дітей у розмірі меншому ніж 1/3 частини від заробітку (як про це просить позивач) в будь-якому разі є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З огляду на вищенаведене, суд не вважає за можливе зменшити розмір аліментів визначений рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2016 року.

Крім того, позивач є молодою людиною працездатного віку, будь-яких доказів щодо наявності обставин за яких він не може працювати ним не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що його співмешканка працює, а тому він здійснює догляд за їх спільною дитиною, на думку суду, не є істотними та достатніми обставинами для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутній документ (наприклад, довідка про перебування (не перебування) на обліку у статусі безробітного у центрі зайнятості), який би підтверджував, що на даний час позивач є безробітним, а надана довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складена станом на вересень 2023 року може містити вже неактуальну на час розгляду справи інформацію.

При вирішенні спірної по справі ситуації, суд виходить з того, що Діти сторін по справі потребують належного батьківського піклування та турботи. Аліментні зобов`язання позивача суд вважає необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку Дітей.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних обставин у їх сукупності за взаємозв`язку, а також інтересів Дітей, позов, за наявних на час судового розгляду даної справи обставин, задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 - відмовити.

2. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1211,20 гривень покласти на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 .

Суддя В.В. Кость