РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря Сеньків А.Т.

представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним правочинів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання недійсним правочинів.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 07.05.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) було укладено три договори банківського рахунку у національній валюті, у Євро та доларах США. На підставі вищевказаних договорів Банк відкрив ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), поточний рахунок № НОМЕР_1 .

08.05.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) було укладено договір банківського вкладу «Рантьє» №2630/01/13085037. Предметом даного договору були послуги банку по розміщенню коштів в національній валюті на вкладному рахунку № 0471 в банку та їх поверненню з обумовленими процентами. Відповідно до п. 3.1 даного Договору розмір процентної ставки, що нараховується на суму вкладу становить: 9,6 % річних (основна ставка); додаткова процентна ставка за перший рік після укладення договору - 50% від основної процентної ставки; за другий рік - 55% від основної процентної ставки; за третій та наступні роки - 60 % від основної процентної ставки. Строк дії договору до 08.05.2027 року.

Крім цього, 08.05.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 було укладено договір банківського вкладу «Рантьє» №2630/01/3085042. Предметом даного договору були послуги банку по розміщенню коштів в національній валюті на вкладному рахунку № 0471 в банку та їх поверненню з обумовленими процентами. Відповідно до п. 3.1 даного Договору розмір процентної ставки, що нараховується на суму вкладу становить: 9,6 % річних (основна ставка); додаткова процентна ставка за перший рік після укладення договору - 50% від основної процентної ставки; за другий рік - 55% від основної процентної ставки; за третій та наступні роки - 60 % від основної процентної ставки. Строк дії договору до 08.05.2027 року.

Також, 07.05.2007 року було укладено Договори про надання додаткових послуг по розрахунковому обслуговуванню, відповідно до умов яких ПАТ «Кредобанк» зобов`язався надавати Позивачу додаткові послуги по розрахунковому обслуговуванню, які полягають у здійсненні періодичних перерахуваннях коштів з поточного рахунку клієнта, що не пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Таким чином, в травні 2007 року ОСОБА_7 на підставі Договорів банківського вкладу «Рантьє» було залучено грошові кошти у національній валюті на депозит на загальну суму 4 978 852,21 гривень. Ця обставина підтверджується Виписками по особовим рахункам сформованими 10.10.2016 року за період з 07.05.2007 року по 21.08.2010 рік та з 21.08.2010 року по 10.10.2016 р.

10.10.2016 року ОСОБА_4 у письмовій формі звернувся до ПАТ «Кредобанк» із проханням повідомити про стан його депозитних вкладів, на яку отримав відповідь від ПАТ «Кредобанк» № 143/L-22-01/1 від 11.10.2016 року про те, що 14.03.2014 року на підставі платіжного доручення № 7419110 від 14.03.2014 року грошові кошти в сумі 12 923 891,01 грн. були перераховані з рахунку № НОМЕР_2 відкритого на ім`я ОСОБА_9 в ПАТ «Кредобанк» на рахунок № НОМЕР_3 відкритий на ім`я ОСОБА_9 у АТ «Артем-банк». На підставі заяв від 11.03.2014 року на дострокове розірвання Договорів банківських вкладів від 08.05.2007 р. було закрито депозитні рахунки № 643 та № НОМЕР_4 .

У вказаній відповіді за підписом Директора відділення вул. Сахарова, 80-а ПАТ «Кредобанк» п. Шелефета В.М. також зазначено, що 11.03.2014 року до ПАТ «Кредобанк» звернувся представник ОСОБА_10 із заявами на дострокове розірвання Договорів банківських вкладів. В якості підтвердження повноважень останній представив оригінал нотаріально посвідченої довіреності.

Отримавши дану інформацію позивач звернувся до суду щодо стягнення на його користь заборгованості з ПАТ «Кредобанк».

Так, 05.04.2017 року Франківський районним судом м. Львова за наслідками розгляду цивільної справи №465/7362/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ПАТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості було винесено рішення, яким позов було задоволено в повному обсязі.

Апеляційним судом Львівської області було ухвалено рішення, яким апеляційну скаргу ПАТ «Кредобанк» задоволено, а рішення Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у позові ОСОБА_9 відмовлено.

Верховним Судом в складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу ОСОБА_9 було залишено без задоволення, а рішення апеляційного суду Львівської області залишено без змін.

Верховний суд у постанові від 29.08.2018 року не погодився з такою позицією та вказав на те, що така довіреність є оскаржуваним правочином і недійсність такої слід доводити в суді.

З вищевказаної відповіді позивачу стало відомо про оскаржувану довіреність, яку він ніколи не видавав, а особа на ім`я ОСОБА_6 йому не знайома та не відома. І взагалі ОСОБА_4 не міг бути у м. Ірпінь Київської області, оскільки ще з 09.10.2008 року по 26.01.2016 року останній перебував у Республіці Польща.

Як вбачається з оспорюваної довіреності особу ОСОБА_9 було встановлено на підставі паспорту НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_11 11.02.2000 року.

Однак, вказаний паспорт серія НОМЕР_5 було видано 11.02.2000 року на строк 10 років і строк його дії закінчився ще 11.02.2010 року, що безпосередньо вказано на паспорті.

Крім цього, в Єдиному реєстрі довіреностей містяться дані про те, що окрім вказаної довіреності від імені ОСОБА_9 було вчинено й ряд інших довіреностей:

01.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів, реєстраційний номер 40734707, номер у реєстрі нотаріальних дій 138;

03.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів, реєстраційний номер 40737075, номер у реєстрі нотаріальних дій 141;

07.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на відкриття та розпорядження банківськими рахунками, реєстраційний номер 40755282, номер у реєстрі нотаріальних дій 148.

Так, в подальшому, діючи на підставі оскаржуваної довіреності ОСОБА_6 , як вбачається з інформації, наданої ПАТ «Кредобанк» у листі від 11.10.2016 року №143/1_-22-01/1, 11 березня 2014 року подав до ПАТ «Кредобанк» заяви на дострокове розірвання Договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та договору банківського вкладу №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року. На підставі вказаних заяв у ПАТ «Кредобанк» були закриті депозитні рахунки №643 та №643.

Позивач вважає, що заяви на дострокове розірвання Договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та договору банківського вкладу №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року є недійсними.

На підставі вищевикладеного, позивач і був вимушений звернутись до суду з даними позовними вимогами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2019 року головуючим суддею визначено Ванівського Ю.М.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження.

З метою виконання вимог ч.1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

23.07.2019 року від представника АТ «Кредобанк» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача посилається на наступні обставини.

Так, 07.05.2007 року між позивачем та АТ «Кредобанк» було укладено три Договори банківського обслуговування та два договори про надання додаткових послуг по розрахунковому обслуговуванню.

Також, 08.05.2007 року між позивачем та відповідачем АТ «Кредобанк» було укладено Договори банківського вкладу «Рантьє» №2630/01/3085037 та №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року.

Відповідно до підпункту 4.1.3 пункту 4.1 розділу 4 Договорів банківського вкладу, сторони погодили, що позивач має право на дострокове припинення дії цих договорів та отримання суми вкладу. Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 розділу 4 Договори банківського вкладу сторони також передбачили, що позивач має право надати належним чином оформлене доручення іншій особі на право розпоряджатися сумою вкладу та процентами по ньому.

Згідно із абзацом 1 пункту 10.13. розділу 10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національні та іноземних валютах від 12.11.2003 №492: видаткові операції за вкладними (депозитними) рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника рахунку або за його дорученням на підставі довіреності, засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами.

11.03.2014 року до відповідача ПАТ «АТ «Кредобанк» звернувся представник ОСОБА_6 із заявами на дострокове розірвання договорів банківського вкладу. В якості підтвердження повноважень діяти від імені позивача останній надав оригінал довіреності від 07.03.2014 р. , посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області Копейчиковим І.В., реєстровий номер 147. Одночасно довіреною особою позивача було надано витяг №26425235 від 07.03.2014 р. про реєстрацію оскаржуваної довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей (бланк ВТР 422401).

12.03.2014 р. до відповідача звернувся той же представник позивача із заявами про виплату позивачу суми вкладу шляхом безготівкового переказу за наступними реквізитами одержувача: позивач, рахунок № НОМЕР_3 , банк одержувача: АТ «АРТЕМ-БАНК», код банку: 300885.

На підставі отриманих документів та у відповідності до вимог законодавства Пат «АТ «Кредобанк» було проведено ідентифікацію довіреної особи позивача ОСОБА_6 , а саме здійснено перевірку: паспорта довіреної особи, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, повноважень на розпорядження рахунками позивача на підставі вищезгаданої нотаріальної оскаржуваної довіреності, а також чинності оскаржуваної довіреності на дату звернення до відповідача на підставі зазначеного вище витягу з Єдиного реєстру довіреностей. Окрім цього, довіреною особою позивача було заповнено картки зі зразками підписів.

Таким чином, 14.03.2014 р. грошові кошти на підставі платіжного доручення №7419110 від 14.03.2014 р. були перераховані з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на імя позивача у відповідача, на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я позивача у АТ «АРТЕМ-БАНК» .

Також на підставі заяв від 11.03.2014 р. на дострокове розірвання договорів банківського вкладу депозитні рахунки №643 та № НОМЕР_4 , відкриті на імя позивача були закриті.

У зв`язку з отриманням заяви позивача від 10.10.2016 р., в якій позивач зазначив про те, що з моменту відкриття рахунку у ПАТ «АТ «Кредобанк» він не видавав жодних довіреностей, які б стосувались рахунків, відкритих у банку, з метою усунення будь-яких підозр про причетність ПАТ «АТ «Кредобанк» до злочину чи його приховування., відповідачем було подано повідомлення від 11.10.2016 року про обставини, що модуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення по факту перерахування коштів з рахунків відкритих на ім`я позивача у відповідача.

За фактом можливого підроблення оригіналу посвідченої нотаріально довіреності за можливої наявності в діях відповідача ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 ККУ правоохоронними органами розпочато досудове розслідування (кримінальне провадження №0003685, відомості про яке внесено 13.10.2016 року).

Позивач, стверджуючи, що оскаржувана довіреність ним не видавалася, вважаючи дії відповідача ПАТ «АТ «Кредобанк» незаконними , у грудні 2016 року звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом про стягнення заборгованості за Договором банківського вкладу.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2017 року у справі №465/7362/16-ц позов було задоволено. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19.06.2017 року рішення суду першої інстанції було скасовано та вирішено ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви позивача. Вказане рішення Апеляційного суду Львівської області було залишено без змін постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року.

Оскаржувана довіреність відповідала всім вимогам законодавства.

Позивачем не доведено того, що він не підписував оскаржувану довіреність.

Позивачем також, не доведено закінчення терміну дії його паспорта, натомість маючи договірне зобов`язання, позивач жодного разу не повідомляв банківську установу про закінчення терміну дії паспорту чи його недійсність.

13.08.2019 року від представників позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказані наступні обставини.

Так, відповідач ПАТ «АТ «Кредобанк» стверджує, що оскаржувана довіреність відповідає усім вимогам законодавства, проте вказане твердження не відповідає дійсності. Для того, що довіреність відповідала вимогам законодавства недостатньо часткового дотримання вимог глави 4 щодо вигляду довіреності. Необхідно обов`язкове дотримання інших вимог, які чітко передбачені у інших главах та розділах Порядку та безпосередньо у самому ЗУ «Про нотаріат», зокрема: ст. 43 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріальної дії не допускається у разі відсутності її учасників. Встановлення особи для іноземців здійснюється за паспортом або документом, що його змінює. При цьому, ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про нотаріат» імперативно забороняє приймати для вчинення нотаріальної дії документи, які не відповідають вимогам законодавством.

На підставі ст. 44 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний визначати обсяг цивільної дієздатності за наявним паспортом, а також на підставі ст. 45 ЗУ Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний перевірити справжність підписів учасників правочинів, що також не було здійснено, оскільки сам позивач у той час не перебував на території України, а тим паче у нотаріуса в м. Ірпінь Київської області, та крім цього позивач не знає жодної людини по імені ОСОБА_6 .

Таким чином, жодна із норм не була дотримана при посвідченні оскаржуваної довіреності, що не дозволяє вважати останньою такою, що відповідає вимогам законодавства, оскільки нотаріусом не було встановлено особу, яка звернулася за оформленням довіреності, вчинено нотаріальну дію на підставі недійсного паспорта без встановлення дійсного воле виявлення позивача, відтак твердження відповідача ПАТ «АТ «Кредобанк» про відповідність довіреності законодавчим вимогам є необґрунтованими.

Також, у документах є достатньо даних аби в правильному обсязі ідентифікувати особу, а саме: прізвище, ім`я позивача ОСОБА_12 , син ОСОБА_13 ; серія та номер паспорта НОМЕР_6 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; період засудження та номер справи. Все це спростовує твердження відповідача ПАТ «АТ «Кредобанк» про начебто наявність кількох ОСОБА_14 , синів ОСОБА_13 з такою ж датою народження та номером паспорта, при цьому доказів існування ще якихось ОСОБА_14 відповідачем не надано.

У свідоцтві про звільнення вказано дані паспорта, який посвідчує особу на момент звільнення з закладу відбування покарання, тобто станом на 2016 рік. Зрозумілим, є те, що дані паспорта, який міститься в матеріалах справи, є недійсними, оскільки дійсність такого припинилась ще в 2010 році, а відтак такий паспорт ніяк не може посвідчувати особу позивача у 2016 році при звільненні з місць позбавлення волі.

Період позивача в карному закладі в Польщі підтверджується копією свідоцтва про звільнення, виданого карним закладом в ОСОБА_15 від 26.01.2016 р., а також копією відповіді апеляційного суду у м. Лодзь від 13.10.2016 р. У даних документах чітко зазначено, що позивач був позбавлений волі в період з 01.12.2007 року до 02.12.2007 року, і з 09.10.2008 року до 26.01.2016 року.

Твердження про те, що нотаріус міг сам приїхати до позивача спростовується тим, що місцем складання є м. Ірпінь Київська область, а не Республіка Польща.

Українське законодавство не дозволяє нотаріусам здійснювати нотаріальні дії за кордоном, що в такому разі само собою свідчить про нікчемність такої довіреності. Більш того , нотаріальні дії закордоном вчиняють дипломатичні та консульські установи України.

Також зазначено, що оскільки паспорт серії НОМЕР_5 втратив свою силу 11.02.2010, позивач з таким документом ніяк не зміг би перетнути державний кордон України та пройти контроль з боку прикордонної служби України.

Таким чином, оскаржувані довіреності були посвідчені приватним нотаріусом із значними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/2, а відтак існують обґрунтовані підстави для визнання таких довіреностей недійсними. Зважаючи на те, що заяви на дострокове розірвання договорів банківського вкладу були подані на підставі недійсної довіреності, такі заяви також повинні вважатися недійсними.

19.08.2019 року від представника ПАТ «АТ «Кредобанк» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазнає зокрема, що позивачем не доведено можливості підписання оскаржуваних довіреностей, а надані позивачем документи не можуть вважатися належними, достовірними та достатніми доказами на обґрунтування позовних вимог. Також відповідач вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту.

07.10.2019 року від представника АТ «Кредобанк» Богуцького А.І. на адресу суду надійшла заява, про застосування строків позовної давності, оскільки з моменту видачі довіреностей у 2014 році до моменту пред`явлення позову, минуло більше ніж 5 років. Крім того, навіть якщо враховувати, що позивача звільнено від відбування покарання 26.01.2016 року то останній також пропустив строк позовної давності.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Ванівським Ю.М. від 15.10.2019 року постановленої на місці, без видалення суду до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи відмовлено за його безпідставністю.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Ванівським Ю.М. від 15.10.2019 року в задоволенні клопотання представника АТ «Кредобанк» про витребування оригіналів письмових доказів відмовлено.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Ванівським Ю.М. від 15.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

01.11.2019 року до суду від представника відповідача ПАТ «АТ «Кредобанк» надійшли додаткові пояснення, в яких представник зокрема зазначає, що позивач жодним чином не зазначив, які саме його особисті права, свободи чи інтереси порушено.

Крім цього в результаті перерахування ПАТ «АТ «Кредобанк» коштів на рахунок позивача в АТ «АРТЕМ-БАНК», позивач мав можливість розпоряджатися такими коштами на власний розсуд та можливо розпорядився, протилежне позивачем не доведено та не встановлено.

Також, позивач міг схвалити у подальшому відповідний правочин, розпорядившись відповідними переказаними на підставі довіреності коштами, адже такі кошти були переказані у АТ «АРТЕМ БАНК» саме на рахунок позивача, а не третіх осіб.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова І.В., ОСОБА_6 , ПАТ «Кредобанк» про визнання недійним правочинів відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду м. Львова від 08.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 задоволено частково.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львів від 26.11.2019 року скасовано та прийнято нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_16 про визнання недійсними, посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 : довіреності від 7 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за №147; довіреності від 1 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за №138; довіреності від 3 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за №141; довіреності від 7 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за №148; визнання недійсними заяв ОСОБА_6 від імені ОСОБА_16 від 11 березня 2014 року про дострокове розірвання договорів банківського вкладу №2630/01/3085037 від 8 травня 2007 року та №2630/01/3085042 від 8 травня 2007 року, - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14.09.2022 року Касаційну скаргу ОСОБА_9 , подану адвокатами Сотником Олександром Ігоровичем, ОСОБА_1 , задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року головуючим суддею визначено Мартьянову С.М.

Ухвалою суду від 12.10.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу. В судове засідання викликано сторони.

28.10.2022 року до суду від представника відповідача АТ «Кредобанк» надішли письмові пояснення з урахуванням висновків ВС, викладених у постанові від 14.09.2022 р.

Так, АТ «Кредобанк» зокрема зазначає, він є неналежним відповідачем, оскільки позивачем у позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог стосується саме банку, а й інших відповідачів по справі.

Окрім цього, жоден із учасників не вступав із банком у правовідносини на підставі довіреностей від 01.03.2014 р. за реєстровим №138, від 03.03.2014 р. за реєстровим №141, від 07.03.2014 р. за реєстровим №148.

Також, АТ «Кредобанк» вважає, що перерахування коштів на рахунок самого ж позивача вказує на відсутність порушення прав/інтересів позивача вчиненими правочинами.

Окрім того, щодо визнання недійними інших трьох довіреностей, копій яких не має у матеріалах справи, позивач також не зазначає у чому саме полягає порушення його прав чи інтересів у зв`язку із вчиненням таких довіреностей та чи вчинялися на виконання таких довіреностей будь-які дії взагалі.

Визнання недійсною оскаржуваної довіреності (тим більше інших довіреностей), визнання недійсним заяв про розірвання договорів банківського вкладу не призведуть до відновлення сторін у попереднє становище (реституції), як мінімум враховуючи наявність правочинів щодо переказу коштів до АТ «АРТЕМ-БАНК», та надалі інших невідомих Банку правочинів, відсутності вимог про застосування реституції.

Позивач також не зможе отримати кошти від банку як неналежного відповідача у справі, що вже встановлено преюдиційно у межах іншої справи №465/7362/16-ц.

У рішенні Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2017 р. по справі №465/7362/16, за позовом позивача до банку зазначалось, що позивач не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав до правоохоронних органів за фактом заволодіння невстановленими особами належними йому коштами. Саме в межах кримінального провадження повинною була б бути встановлена особа, яка заволоділа коштами позивача (якщо припускати, що це дійсно так), а позивач не позбавлений права пред`явити до такої особи цивільний позов.

10.11.2022 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення з урахуванням висновків ВС, а саме зокрема вказано, що суд апеляційної інстанції також дійшов висновку, що задоволення позову не відновить порушене право позивача, не взявши до уваги висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29.08.2018 року у справі №465/7362/16-ц, провадження №61-17306св18, у справі з тими ж сторонами про стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів «Рантьє» №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року та №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року, в якому суд зазначив, що захист прав позивача неможливий без визнання довіреності недійсною.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без руху відмовлено.

Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 25.05.2023 року у задоволенні заяви представника відповідача Акціонерного товариства «Кредобанк» - Сала Андрія Миколайовича про зловживання стороною позивача процесуальними правами та залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

У задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) - ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу у зв`язку із зловживанням відповідачем Акціонерне товариство «Кредобанк» та його представником процесуальними правами відмовлено.

Ухвалою суду від 30.05.2023 року визнано явку приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича та ОСОБА_6 в судове засідання до Франківського районного суду м. Львова - обов`язковою.

Ухвалою суду від 24.10.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_16 ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву (адреса: 08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Северинівська, б. 34) матеріали усіх нотаріальних справ та усіх документів щодо посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем від імені ОСОБА_16 на довірену особу ОСОБА_6 : довіреності від 01 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 138; довіреності від 07 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 147; довіреності від 03 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 141; довіреності від 07 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 148.

Ухвалою суду від 27.12.2023 року клопотання представників позивача ОСОБА_16 ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву (адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Северинівська, 34) нотаріальну справу з усіма матеріалами, а саме посвідчених приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 : довіреності від 1 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 138; довіреності від 7 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 147; довіреності від 3 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 141; довіреності від 7 березня 2014 року, зареєстрованої у реєстрі нотаріальних дій за № 148 та доручити таке отримання адвокатам Сотнику Олександру Ігоровичу та/або ОСОБА_1 , які можуть діяти незалежно один від одного.

Представники позивача в судовому засіданні (кожен окремо) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити, надали пояснення аналогічні тим що викладені в позовній заяві, у відповіді на відзив, та письмових поясненнях.

Представник відповідача АТ «Кредобанк» у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини які викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових пояснення.

Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомили.

Явка відповідача ОСОБА_6 ухвалою суду від 30.05.2023 року визнана обов`язковою, також судом було зроблено запит до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області, та згідно відповіді відповідач ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т.3 а.с.139), отже за наявними у справі даними останньому направлялися судові повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, проте в судове засідання відповідач не з`явився, відзиву на позовну заяву, чи будь-яких пояснень на адресу суду не надходило.

Явка приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиков І.В. ухвалою суду від 30.05.2023 року визнана обов`язковою, проте останній в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, чи будь-яких пояснень на адресу суду не надходило.

Згідно листа від 27.09.2023 року, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що відповідно до наказу від 30.06.2020 року №800/6, з 30.06.2020 припинено приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_17 по Ірпінському міському нотаріальному округу Київської області, на підставі пункту 1 статті 30 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з поданням ним письмової заяви. Наказом Міністерства юстиції України від 30.06.2021 №2345/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.06.2021 №4 та на підставі пунктів «е», «з» та «и» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 11.12.1997 за №2857 на ім`я ОСОБА_17 , анульовано. (т.3 а.с.155).

За таких обставин, суд вважає за доцільне розглянути справу у відсутності вищевказаних відповідачів, за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту цивільного права передбачені у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07.05.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) було укладено три договори банківського рахунку у національній валюті у Євро та доларах США. На підставі вищевказаних договорів Банк відкрив ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), поточний рахунок № НОМЕР_1 . (т.1 а.с. 27-29, 30-32, 33-35)

Також, 07.05.2007 року було укладено Договори про надання додаткових послуг по розрахунковому обслуговуванню, відповідно до умов яких ПАТ «Кредобанк» зобов`язався надавати Позивачу додаткові послуги по розрахунковому обслуговуванню, які полягають у здійсненні періодичних перерахуваннях коштів з поточного рахунку клієнта, що не пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності. (т. 1 а.с. 23-24, 25-26)

08.05.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) було укладено договір банківського вкладу «Рантьє» №2630/01/3085037 в банку та їх поверненню з обумовленими процентами. Цього ж дня між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_7 було укладено договір банківського вкладу «Рантьє» №2630/01/3085042. Предметом даного договору були послуги банку по розміщенню коштів в національній валюті на вкладному рахунку № 0471 в банку та їх поверненню з обумовленими процентами. (т.1 а.с. 19-20, 21-22)

01.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів, реєстраційний номер 40734707, номер у реєстрі нотаріальних дій 138. (т.3 а.с. 210, 211)

03.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на представництво інтересів, реєстраційний номер 40737075, номер у реєстрі нотаріальних дій 141. (т.3 а.с. 215, 216)

07.03.2014 року Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиков Іван Володимирович посвідчив довіреність від імені ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_6 на відкриття та розпорядження банківськими рахунками, реєстраційний номер НОМЕР_7 , номер у реєстрі нотаріальних дій 147. (т.3 а.с. 220, 222)

07.03.2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_9 щодо уповноваження ОСОБА_6 на відкриття та розпорядження банківськими рахунками, реєстраційний номер НОМЕР_8 , номер у реєстрі нотаріальних дій 148. (т.3 а.с.224, 226)

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до Банку із заявою про надання інформації щодо стану його депозитних вкладів, на яку отримав відповідь банку, що 11 березня 2014 року представник ОСОБА_9 ОСОБА_6 звернувся до Банку зі заявами про дострокове розірвання договорів банківських вкладів позивача. На підставі вказаних заяв закрито депозитні рахунки № 643 та № 643.

14 березня 2014 року платіжним дорученням № 7419110 грошові кошти в сумі 12 923 891,01 грн перераховані з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у Банку», на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на його ім`я у АТ «Артем-банк». (т.1 а.с. 69)

Згідно з листом АТ «Артем - банк» від 09 лютого 2017 року № 325 на ім`я ОСОБА_9 був відкритий рахунок № НОМЕР_9 у національній валюті. 14 березня 2014 року згідно з платіжним дорученням № 7419110 грошові кошти були зараховані на цей рахунок. (т.1 а.с.95)

11 жовтня 2016 року Банк повідомив правоохоронні органи про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за фактом перерахування коштів з рахунків, відкритих на ім`я позивача. За вказаним фактом розпочато досудове розслідування (кримінальне провадження № 0003685), відомості про яке внесені 13 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що не заперечується сторонами справи.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2017 року (справа №465/7362/16-ц позов ОСОБА_9 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_9 4 978 852 грн. 21 коп. дипозитних вкладів, 15 008 138 грн. 07 коп. процентів за користування дипозитним вкладом та 6890 грн. 00 коп. судового збору з розгляду даної справи.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Кредобанк» - задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у позові ОСОБА_9 відмовлено. (т.1 а.с.96-102)

Постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 19.06.2017 року залишено без змін. (т.1 а.с. 103-109)

Отже, відмовляючи у задоволені позову апеляційний суд виходив з того, що позивачем не заявлено вимоги щодо визнання довіреності недійсною, довіреність не була та не є предметом розгляду у даній справі.

З даним висновком апеляційного суду Львівської області також погодився й Верховний Суд.

Згідно платіжного доручення №7419110 від 14.03.2014 року ПАТ «Кредобанкя2 було перераховано кошти на рахунок ПАТ «Артем-Банк» (т.1 а.с. 94б)

У матеріалах справи наявна посвідчена копія паспорта позивача з перекладом від 11 лютого 2000 року НОМЕР_5 , яка має запис «Дійсний до 11 лютого 2010 року» (в перекладі) та помітку «Анульовано» (в перекладі) (т. 1, а. с. 64).

Також, на запит адвоката Бартош Тютюник від 12.10.2016 року Апеляційним судом у м. Лодзь ІІ Кримінальний відділ повідомлено, що у справі №IV К 179/09 Окружного суду в Лодзі (ІІ АКА 129/16, попередньо ІІ АКА 256/13 Апеляційного суду в Лодзі) засуджений ОСОБА_12 , син ОСОБА_13 , був позбавлений волі в період з 1 грудня 2007 року 2 грудня 2007 року і з 9 жовтня 2008 року до 26 січня 2016 року. (т.1 а.с. 67)

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України).

В матеріалах справи міститься копія апостильованого перекладу Довідки Слідчого арешту в Лодзі пенітенціарної служби від 17.03.2020 року, згідно якої позивач перебував у мовах пенітенціарної ізоляції в період від 10.10.2008 року (затриманий 09.10.2008 року) по 26.01.2016 року, звільнений на перерву у виконанні покарання з пенітенціарного закладу Ілава. (т. 2 а.с. 73-78)

Довідка Лодзинського воєводського управління в Лодзі від 12.03.2020 року містить інформацію про те, що згідно з ст. 217 параграфу 2 п.2 Закону від 14 червня 1960 р. Адміністративно процесуальний кодекс (3б.3. від 2020 п., поз. 256) підтверджую, що позивачу (Польський персональний номер 7) в період від 2000 р. до 2020 р. видано три паспортних документа: ВМ5358431 дійсний до 2 лютого 2000 р. (скасований 18 вересня 2008 р.); AU3882816 дійсний від 8 вересня 2008 р. (скасований 2 листопада 2016 р.); ЕК4788494 дійсний від 10 жовтня 2016 р. (дійсний до 2 листопада 2026 р.). ( т.2 а.с. 79-82)

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (стаття 244 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Відповідно до частини першої статті 15 «Визнання документів» Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року, ратифікований Постановою Верховної Ради N 3941-XII від 04 лютого 1994 року, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом.

Згідно зі статтею 43 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи).

За змістом статті 43 Закону України «Про нотаріат» встановлення нотаріусом особи іноземця здійснюється виключно за національним паспортом іноземця або документом, що його замінює.

Відповідно до пункту 7. 29 розділу 7 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, якщо нотаріальна дія вчиняється для чи за участю іноземного громадянина, перевіряється законність його перебування в Україні.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Іноземцю відмовляється у перетині державного кордону, у разі якщо при перевірці паспортного документа уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України буде встановлена його недійсність та неприналежність відповідній особі (статті 10, 14 Закону України від 05 листопада 2009 року № 1710-VI «Про прикордонний контроль»).

Відповідно до законодавства Республіки Польща (чинного на час виникнення спірних правовідносин), а саме Закону від 13 липня 2006 року «Про паспортні документи» паспорт дійсний протягом 10 років з дати його видачі (ч. 1 ст. 32 вказаного Закону) (https://isap.sejm.gov.pl/isap.nsf/download.xsp/WDU7/T/D20061027L.pdf )

Отже, відповідно до вказаного Закону продовження дії такого документу понад десять років не передбачено. Видається новий паспорт

Аналогічні положення щодо дійсності паспорту громадянина України для виїзду за кордон є в українському законодавстві.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Таким чином, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач не міг перебувати на території України та відповідно оформлювати довіреності на ім`я іншої особи у приватного нотаріуса Копейчикова І.В., оскільки після закінчення строку дії паспорту, особі видається новий паспорт, а не продовжується наявний. Також з самих довіреностей вбачається, що нотаріусом було встановлено особу за паспортними даними серії НОМЕР_5 від 11.02.2000, проте дані довіреності вчинялися у 2014 році, тобто логічним є той факт, що на момент встановлення особи, паспорт мав більше 10 років, та відповідно закінчив свою дію.

Недотримання нотаріусом обов`язку при посвідченні довіреності установити особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії і перевірити справжність її підпису шляхом його здійснення у присутності нотаріуса є підставою для визнання цієї довіреності недійсною.

Такий самий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 липня 2020 року у справі №363/2043/16-ц, провадження №61-44626св18.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на дипломатичні представництва України.

Отже, твердження представника відповідача, що нотаріус міг прибути до Республіки Польща суперечать вимогам ст. 38 Закону України «Про нотаріат».

В подальшому, як вбачається з відповіді ПАТ «Кредобанк» від 11.10.2016 року, ОСОБА_6 11.03.2014 року подав до ПАТ «Кредобанк» заяви на дострокове розірвання договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та договору банківського вкладу №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року. На підставі вказаних заяв у ПАТ «Кредобанк» були закриті депозитні рахунки №643 та №643.

Отже, заяви на дострокове розірвання Договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та договору банківського вкладу №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року є також недійсними, оскільки реального волевиявлення особи на дострокове розірвання даних договорів не було.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року у п. 2 роз`яснено, що cудам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК (435-15) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України (254к/96-ВР) та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (254к/96-ВР) (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

П.8 вказаної Постанови відповідно до частини першої статті 215 ЦК ( 435-15 ) підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Постановою Верховного Суду України від 12.02.2014 у справі №6-165цс13, вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником суду слід з`ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.

Також суд не погоджується з твердженням відповідача, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, та задоволення позову не відновить його порушене право.

Так, у висновку Верховного Суду, викладений у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 465/7362/16-ц, провадження № 61-17306св18, у справі з тими ж сторонами про стягнення заборгованості за договорами банківських вкладів «Рантьє» № 2630/01/3085042 від 08 травня 2007 року та № 2630/01/3085037 від 08 травня 2007 року, в якому суд зазначив, що захист прав позивача неможливий без визнання довіреності недійсною.

Проте суд вважає, що позивачем не вірно визначено коло відповідачів, а саме нотаріус не є належним відповідачем у даній справі.

Саме такий висновок викладено у Постанові КЦС ВС від 24 лютого 2021 року у справі № 200/15072/16-ц (провадження № 61-3119св19), та Постанові КЦС ВС від 19 серпня 2020 року у справі № 201/16327/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Окрім того в матеріалах справи міститься клопотання від представника відповідача ПАТ «Кредобанк» щодо застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що 10.10.2016 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «Кредобанк» з заявою щодо повідомлення про стан його депозитних рахунків, на яку отримав відповідь 11.10.2016 року. Тобто, фактично з цього моменту позивачу стало відомо про порушене його права. Відповідач ПАТ «Кредобанк» стверджував, що позивачу могло бути відомо раніше про його порушене право, проте це є припущенням відповідача та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, враховуючи те,що позивач дізнався про своє порушене право 11.10.2016 року, а до суду звернувся з позовом 24.06.2019 року, тобто в межах строків позовної давності, тому суд не вбачає підстав щодо її застосування.

Судом під час розгляду справи встановлено, що на період підписання спірних довіреностей, позивач не міг перебувати та не перебував на території України, а тому спірні довіреності були укладені поза його волевиявленням.

Окрім того, при досліджені доказів судом встановлено не співпадіння фотозображення та даних позивачу його паспорті з паспортними даними на підставі яких приватним нотаріусом було посвідчено оскаржувальні довіреності, а саме в оригіналі паспорту НОМЕР_5 зазначено термін його дії «до 11 лютого 2010 року» (т. 1 а.с.67), а в документах, які були отримані з Київського обласного державного нотаріального архіву термін дії у паспорті зазначено до 11 лютого 2015 року. (т.3 а.с.212, 217, 221)

Також в паспорті, який виданий позивачу зазначено місце народження м. Лодзь (Lodz), в копії з архіву зазначено місцем народження власника паспорта Юзефув (Jozefow).

Таким чином, суд вважає, що є достатньо підстав щодо визнання оскаржувальних довіреностей недійсними, а також для визнання недійсними заяв ОСОБА_6 який діяв нібито від імені позивача про дострокове розірвання Договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року.

Будь яких інших доказів які б свідчили про зворотне матеріали справи не містять, та стороною відповідачів надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, належними докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині вимог до відповідача ОСОБА_6 на ім`я якого було видано оскаржувані довіреності та ПАТ «Кредобанк», оскільки останнім на підставі недійсних довіреностей було вчинено дії, а саме переведено кошти на інший рахунок в іншій банківській установі, та закриті депозитні рахунку, що було поза волею позивача.

Щодо вимог до відповідача приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова І.В. судом встановлено, що він не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволені вимог до нього слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_6 та ПАТ «Кредобанк» в рівних частинах підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3842,00 грн, тобто по 1921,00 грн. з кожного, оскільки позовні вимоги до цих відповідачів задоволені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчикова Івана Володимировича, ОСОБА_6 , Приватного акціонерного товариства «Кредобанк», про визнання недійсним правочинів задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність від 07.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_10 та зареєстровану у реєстрі нотаріальних дій за № 147, виконану на бланку ВТР 422401 з моменту її нотаріального посвідчення.

Визнати недійсною довіреність від 01.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_10 та зареєстровану у реєстрі нотаріальних дій за № 138, виконану на бланку ВТР 988191 з моменту її нотаріального посвідчення.

Визнати недійсною довіреність від 03.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_10 та зареєстровану у реєстрі нотаріальних дій за № 141, виконану на бланку ВТР 988194 з моменту її нотаріального посвідчення.

Визнати недійсною довіреність від 07.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиковим Іваном Володимировичем на довірену особу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_10 та зареєстровану у реєстрі нотаріальних дій за № 148, виконану на бланку ВТР 422402 з моменту її нотаріального посвідчення.

Визнати недійсними заяви ОСОБА_6 від імені ОСОБА_9 від 11.03.2014 року про дострокове розірвання Договору банківського вкладу №2630/01/3085037 від 08.05.2007 року та №2630/01/3085042 від 08.05.2007 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Кредобанк» на користь ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники у справі:

Позивач: ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Копейчиков Іван Володимирович, місцезнаходження за адресою: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 1;

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Кредобанк» , місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, 78.

Повний текст рішення складено 01.04.2024 року.

Суддя Мартьянова С.М.