Провадження № 22-ц/801/2472/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 рокуСправа № 127/14762/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року про призначення експертизи, постановлену суддею Бессараб Н.М. в м. Вінниці, в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Тиврівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі.

24 жовтня 2024 року від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просила призначити у даній справі молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої просив постановити наступне запитання:

- Чи є ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ) батьком неповнолітньої ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), мати якої є ОСОБА_3 ?

Проведення експертизи ОСОБА_3 просила доручити експерту (експертам) Вінницького НДЕКЦ МВС України.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначила, що підставою даного позову є наявність кровного споріднення між покійним ОСОБА_8 та неповнолітньою ОСОБА_9 і ці обставини (встановлення кровної спорідненості) неможливо встановити без проведення відповідної експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання:

Чи є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_3 ?

Проведення експертизи доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У скарзі зазначає, що в ухвалі не зазначено, з яких саме зразків та матеріалів буде проводитися експертиза та кому належать зразки, з яких суд ухвалив проведення експертизи. До клопотання не додано жодних доказів, на які посилається позивач. Призначенням експертизи суд вдався до збирання доказів по справі, передчасно та необґрунтовано, адже суд не мав жодного підтвердження про наявність необхідних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, щоб надати експерту за його клопотанням. Суду не надано доказів про біологічний матеріал ОСОБА_8 та місце його знаходження.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , в якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Предметом доказування у справах про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновками експертів.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 подала заяву про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої просила доручити експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Для проведення експертизи просила також витребувати з судово-імунологічного відділення Вінницького обласного бюро СМЕ архівні зразки крові ОСОБА_8 , отримані під час судово-медичної експертизи №22 від 05-28 березня 2022 року, виконаної судово-медичним експертом Тиврівського відділення Вінницького обласного бюро СМЕ та зобов`язати уповноважених осіб судово-імунологічного відділення Вінницького обласного бюро СМЕ направити архівні зразки крові ОСОБА_8 для проведення експертизи до Вінницького НДЕКЦ МВС України.

У даній справі основним доказом, який буде підтверджувати батьківство, є висновок судового експерта з питань генетики.

Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновком експерта є докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У ч. 1 ст. 104 ЦПК України зазначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Призначаючи експертизу суд першої інстанції зазначив, що необхідні зразки для проведення експертизи слід надати експерту за його клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 ЦПК України, при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Однак, у п.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №1950/5 зазначено, що експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову має бути вмотивованим.

Пунктом 2.2. цієї Інструкції визначено, що на експерта покладаються обов`язок повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

Із вказаних вище положень слідує, що експерт, якому доручено проведення експертизи, після отримання процесуального документа про призначення експертизи може клопотати перед судом про надання матеріалів і зразків, необхідних для проведення експертизи та про вчинення інших дій, пов`язаних із її проведенням.

Після отримання такого клопотання суд повинен поновити провадження у справі, викликати учасників справи в судове засідання та, з`ясувавши думку учасників справи, визначити, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також викликати та заслухати призначеного експерта з цього питання.

Не конкретизувавши в ухвалі про призначення експертизи необхідні для проведення експертизи матеріали, суд не порушив вимоги закону, оскільки вказане питання може бути вирішено і після постановлення ухвали про призначення експертизи, і це не є підставою для скасування ухвали про призначення експертизи.

Крім цього, суд не є фахівцем з питань генетики, а тому не може заздалегідь знати, які саме біологічні матеріали необхідні для проведення такої експертизи та де і як їх витребувати. Це можливо зробити лише з допомогою експерта.

Відтак, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу необхідних для проведення експертизи зразків померлого ОСОБА_8 (їх належності, достовірності, зміни чи підміни), оскільки це питання не вирішувалося судом.

Твердження скаржника про те, що призначивши експертизу суд вдався до збирання доказів у справі є безпідставними, оскільки за змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У даному випадку підстав стверджувати про те, що суд збирав докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи не має, оскільки експертиза була призначена за клопотанням позивачки ОСОБА_3 , що є правом останньої.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовано висновків суду першої інстанції щодо доцільності призначення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що позивачем в обґрунтування своїх вимог про встановлення факту батьківства не було надано жодних доказів, однак, саме під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

При вирішенні питання про призначення експертизи обґрунтованість позовних вимог та достатність наданих позивачем доказів не встановлюється, а лише вирішується питання про наявність чи відсутність підстав для призначення експертизи.

Враховуючи, що предметом позову є встановлення факту батьківства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, які мають суттєве значення для справи, необхідні спеціальні знання.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, оскільки ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк