Постанова

Іменем України

09 січня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/4153/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Стрижеуса А. М.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 03 липня 2023 року

в складі судді Каліушка Ф. А.

у цивільній справі 753/8449/23 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

У С Т А Н О В И В:

В травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11.01.2023, приблизно з 04:00 год. до 09:00 год. позивачем було виявлено потужний витік гарячої води з квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 . Відповідно до висновку експертного дослідження розмір матеріальної шкоди завданої позивачу, внаслідок залиття його квартири, становить 215 426,40 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану майнову шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 215 426,40 грн, витрати за проведення будівельно - технічного експертного дослідження у розмірі 15 000 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 154,30 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленез неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Внаслідок порушення норм процесуального права щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд позбавив останнього подати докази на спростування вини в залитті квартири позивача. Вважав помилковим висновок суду про самовільне здійснення відповідачем перепланування та реконструкції приміщення з якого відбулося залиття. Квартиру, з якої відбулося залиття, ним було придбано у такому стані і він не здійснював закриття жодних інженерних мереж. Доводив, що місцем пошкодження, з якого відбулося залиття є інженерні мережі гарячого водопостачання, що відносяться до зони відповідальності ЖЕД -204. Посилався, що Акти ЖЕД -204 є неналежними доказами, оскільки складено за відсутності відповідача та без обстеження квартири останнього.

За наведених обставин просив скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 03.07.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, що підтверджується звітом про підтвердження отримання на електронну адресу відповідача, зазначену ним в апеляційній скарзі, копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження (а. с. 114, 118).

Позивач також належним чином повідомлявся про розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції від 03.07.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, що підтверджується звітом про направлення на електронну адресу позивача копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження (а. с. 115, 119).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Спір у даній справі не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; ціна позову не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак справа розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

11 січня 2023 року, на підставі заяви позивача, комісією ЖЕД-204 в складі майстра з експлуатації ОСОБА_5, майстра технічного нагляду ОСОБА_3 та слюсаря - сантехніка ОСОБА_4 було складено акт про підтвердження залиття квартири АДРЕСА_2 . У вказаному акті зазначено, що залиття квартири відбулося 11.01.2023 в нічний час доби з триповерхової квартири АДРЕСА_4 , причину залиття та місце пошкодження трубопроводу встановити на час обстеження неможливо у зв`язку із тим, що мешканцями даної квартири проведено перепланування із закриттям інженерних мереж. Доступу для обстеження комісії не надано.

23 січня 2023року комісією ЖЕД-204 в складі інженера з ремонту ОСОБА_7, майстра з технічного нагляду ОСОБА_3 , майстра з експлуатації ОСОБА_5 та слюсаря - сантехніка ОСОБА_4 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_5 після залиття. У вказаному акті зазначено, що при повторному обстеженні квартири АДРЕСА_5 з`ясовано, що залиття відбулося з квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з проривом поліпропіленових труб, розміщених під підлогою в приміщенні спортивного залу на третьому поверсі, який влаштовано самостійно власниками квартири, що і стало причиною залиття квартири АДРЕСА_5 . Дозволу на влаштування спортивного залу над квартирою АДРЕСА_6 не надавав. Окрім цього, таке влаштування було проведено до початку обслуговування будинку ЖЕД -204 Керуючої компанії.

На замовлення позивача ТОВ «Судова незалежна експертиза України» було проведено будівельно-технічне експертне дослідження, за результатами якого складено висновок експерта №ED-1727-1-2079.23, згідно якого розмір матеріальної шкоди, яку завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 становить - 215 426,40 грн.

На підтвердження проведеного будівельно-технічного експертного дослідження в матеріалах справи міститься акт №ED-1727-1-2079.23 приймання-передачі наданих послуг від 20.03.2023 та рахунок №ED-1727-1-2079.23 від 23.02.2023 про оплату позивачем організації проведення експертного дослідження, сума якого становить 15 000 грн.

Суд першої інстанції, встановивши вищенаведені обставини, застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, зокрема положення ст. 1166, 1197 ЦК України і Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, дійшов правильного висновку про наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які підтверджують причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, у зв`язку з чим обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що акт обстеження містить істотні недоліки, а саме складений за відсутності заінтересованих осіб, тобто відповідача та без обстеження квартири відповідача, а відтак, на думку останнього, даний акт ґрунтується на припущеннях щодо причин залиття, способу залиття, та невідповідності висновку про проведеннявідповідачем перепланування шляхом приєднання до квартири вище розташованого поверху із закриттям інженерних мереж.

Перевіркою цих доводів встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 (далі - Правила), у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил встановлено форму згаданого акту. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акту; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Дослідивши акти про залиття, які міститься у цій справі як письмовий доказ, колегія вважає, що істотних порушень, які б могли свідчить про їхнедостовірність не виявлено.

Акт про залиття від 11 січня 2023 року складався викликаними працівниками ЖЕД - 204 одразу після залиття, тобто компетентною комісією, тому вважати, що він містить будь-яку неправильну чи неправдиву інформацію, підстав у суду не мається.

Другий акт складено 23 січня 2023 року.

Ці акти складено комісією з працівників ЖЕД-204, яке обслуговує будинок АДРЕСА_7 , які і підписали його; затверджений відповідною посадовою особою -начальником ЖЕД-204 ОСОБА_6 .

Встановлено, що складені акти відповідають вимогам, визначеним наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», оскільки в них зазначені всі відомості: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття.

Тобто, надані позивачем акти за формою та змістом відповідають встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.

В актах дійсно не міститься відомостей, що при огляді квартири позивача був присутній ОСОБА_1 .

Разом з тим, наголошуючи на своїй відсутності при складанні акту, відповідач не зазначає, які зафіксовані в ньому відомості є такими, що не відповідають дійсності.

Відповідач не спростовував факт приєднання вище розташованого поверху до свої квартири, однак доводив, що таке перепланування було зроблено до того, як він придбав цю квартиру. Факт використання приєднаного до квартири приміщення під спортивний зал та закриття інженерних мереж і обмеження доступу до них відповідачем не спростовано належними та допустимими доводами.

Установивши, що внаслідок залиття позивачу завдано майнової шкоди, яка відповідно до висновку ТОВ «Судова незалежна експертиза України» становить 215 426,40 грн, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача обов`язку з відшкодування цієї шкоди.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо невідповідності обсягу пошкоджень квартири позивача зазначених у Висновку експерта від 03.03.2023, оскільки на спростування розміру завданої позивачу шкоди, відповідачем не надано іншого експертного висновку.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 , що суд в порушення норм процесуального права не повідомив його про розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України).

За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_8 , судом направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 64).

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась за вказаною у позовній заяві адресою: АДРЕСА_9 , яка також повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 63).

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про вчинення відповідної процесуальної дії, а саме розгляд справи за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін з наявними у справі матеріалами.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б).

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доданий до апеляційної скарги технічний звіт за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 , оскільки такий доказ у суд першої інстанції не подавався та клопотань про дослідження такого доказу судом апеляційної інстанції позивач не заявляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Суд діє у спосіб, визначений Цивільним процесуальним кодексом України та з власної ініціативи не може долучати до матеріалів справи докази або витребувати їх.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Докази неможливості подання технічного звіту до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача останній суду апеляційної інстанції не надав.

Крім того, скільки ЖЕД-204 не приймало участі у розгляді справи, і клопотання про залучення цієї особи до участі у розгляді справи відповідачем не заявлялося, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази, які можуть вплинути на права та обов`язки особи, яка не приймала участі у розгляді справи. Встановлення обставин наявності вини іншої особи повинно вирішуватися судом тільки за її участі. Позивачем також не заявлялося клопотання про залучення ЖЕД-204 до участі у розгляді справи у якості відповідача.

Не можна покладати на третіх осіб яких не залучено до участі у розгляді справи, та які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто ухвалити судове рішення про права чи обов`язки цих осіб.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а фактично зводяться лише до оцінки доказів, зокрема, актів про залиття квартири, та є власним тлумаченням відповідачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

А. М. Стрижеус