Справа №639/8248/24
Провадження №6/639/300/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові подання старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Білової Христини Борисівни про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась старший державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Білова Христина Борисівна із поданням про примусове проникнення до житла боржника..

Своє подання старший державний виконавець обґрунтовує наступним.

На примусовому виконанні в Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 75440069:

1) виконавче провадження № 75932329 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 71748393 виданої 05.05.2023 Холодногірсько- Новобаварським відділом, державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчий збір розмірі 42 000,00 грн., за яким 30.08.2024 відкрито виконавче провадження;

2) виконавче провадження № 75932247 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 71748393 виданої 05.05.2023 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 витрат виконавчого провадження в розмірі 202,58 грн., за яким 30.08.2024 відкрито виконавче провадження;

3) виконавче провадження № 76088286 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 74896074 виданої 03.05.2024 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 витрат виконавчого провадження в розмірі 303,00 грн., за яким 19.09.2024 відкрито виконавче провадження;

4) виконавче провадження № 76088479 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 74896074 виданої 03.05.2024 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 35 000,00 грн., за яким 19.09.2024 відкрито виконавче провадження;

5) виконавче провадження № 76115808 з примусового виконання ухвали № 639/7190/23 виданої Жовтневим районним судом м. Харкова про затвердження мирової угоди, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення зобов?язань за договором позики в розмірі 350 000,00 грн., за яким 25.09.2024 відкрито виконавче провадження;

6) виконавче провадження № 76190157 з примусового виконання виконавчого листа № 639/8207/20 виданого 13.05.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 27 серпня 2020 року в розмірі 420 000,00 грн., за яким 03.10.2024 відкрито виконавче провадження.

В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем вчинялися наступні дії: направлялись запити до Державної податкової служби України, до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Пенсійного фонду України, щодо наявності нерухомого майна. Крім того, виносились постанови про арешт коштів боржника. 09.07.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника.

За боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з метою виявлення та опису рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», розташованого в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та з метою опису квартири АДРЕСА_2 виникла необхідність потрапити до даної квартири.

Звертаючись до суду із поданням, виконавцю слід довести наступне: 1) боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; 2) боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; 3) майно належить боржнику або він має право користування ним; 4) боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець вказує, що на час звернення до суду існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого провадження або роблять його неможливим, у зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним поданням.

Старший державний виконавець Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Білової Христини Борисівни, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України подання підлягає негайному розгляду, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд вважає за можливе розглянути вказане подання за відсутності нез?явившихся сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що на примусовому виконанні в Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 75440069:

1) виконавче провадження № 75932329 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 71748393 виданої 05.05.2023 Холодногірсько- Новобаварським відділом, державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчий збір розмірі 42 000,00 грн., за яким 30.08.2024 відкрито виконавче провадження (а.с. 5);

2) виконавче провадження № 75932247 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 71748393 виданої 05.05.2023 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 витрат виконавчого провадження в розмірі 202,58 грн., за яким 30.08.2024 відкрито виконавче провадження (а.с.7);

3) виконавче провадження № 76088286 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 74896074 виданої 03.05.2024 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 витрат виконавчого провадження в розмірі 303,00 грн., за яким 19.09.2024 відкрито виконавче провадження (а.с. 8);

4) виконавче провадження № 76088479 з примусового виконання постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 74896074 виданої 03.05.2024 Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 35 000,00 грн., за яким 19.09.2024 відкрито виконавче провадження;

5) виконавче провадження № 76115808 з примусового виконання ухвали № 639/7190/23 виданої Жовтневим районним судом м. Харкова про затвердження мирової угоди, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення штрафу за порушення зобов?язань за договором позики в розмірі 350 000,00 грн., за яким 25.09.2024 відкрито виконавче провадження (а.с. 13);

6) виконавче провадження № 76190157 з примусового виконання виконавчого листа № 639/8207/20 виданого 13.05.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 27 серпня 2020 року в розмірі 420 000,00 грн., за яким 03.10.2024 відкрито виконавче провадження (а.с. 16).

Боржником за вищевказаним зведеним виконавчим провадженням є ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2024, від 25.09.2024, від 03.10.2024 були направлена рекомендованим листом на адресу реєстрації боржника (а.с. 10,14,17).

Перевіркою майнового стану боржника встановлено, що згідно відповіді Державної податкової служби України, інформація про податкового агента та суми доходу ОСОБА_2 , нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня (а.с.18).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 02.12.2024, особу ОСОБА_2 , знайдено в РЗО, але відсутні дані про отримання доходу (а.с.19).

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України, в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_2 , транспортні засоби (а.с.18).

З відповіді Державної фіскальної служби України від 02.12.2024 вбачається, що боржник ОСОБА_2 , на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.19).

Згідно відповіді Управління комунального майна та приватизації-об`єкти комунальної власності Харківської міської територіальної громади Управлінням в оренду ОСОБА_2 не передавалися (а.с. 24).

Відповідно до відповіді Північно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці-за боржником не зареєстровані великовантажні та інші технологічні транспортні засоби (а.с. 24).

Відповіддю Департаменту земельних відносин повідомлено, що відомості щодо укладених між ХМР та боржником договорів оренди землі на користування будь якими земельними ділянками на території м. Харкова у Департаменті відсутні (а.с.25).

Згідно відповіді ДП «Держреєстри України» вбачається, що боржник ОСОБА_2 не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру складських документів на зерна прийнятого на зберігання (а.с. 26).

Як вбачається з відповіді, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області-згідно електронного реєстру техніки, станом на 03.09.2024 за боржником ОСОБА_2 на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми в ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області не обліковуються (а.с. 26).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Як вбачається з акту старшого державного виконавця Білової Х.Б., 09.07.2024 нею здійснено вихід за адресою боржника, а .саме: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідки з сусуднього тамбуру, боржник ОСОБА_2 в квартирі не мешкає, більше року там не з`являвся, зв`язок з сусідами не підтримує, його місце знаходження невідоме (а.с. 23).

Разом з тим, суд критично відносить до вищезазначеного доказу, оскільки акт складено старшим державним виконавцем Біловою Х.Б. в присутності головного державного виконавця Лисакова Є.С., тобто за участю зацікавлених осіб. В свою чергу, понятих залучено не було до проведення виконавчих дій.

Як зазначає державний виконавець, 30.08.2024 керуючись статтями 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» нею винесена постанова про арешт коштів боржника, та направлена учасникам обміну за допомогою цифрового підпису. Арешт накладено в Акціонерне товариство "Універсал Банк", АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО, "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство "СЕНС БАНК". На рахунках відсутні кошти для задоволення вимог стягувачів. Однак, доказів на підтвердження вищевикладеного щодо постанови про арешт коштів державним виконавцем до матеріалів подання долучено не було.

Так, державний виконавець, у порядку, визначеному законом, звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки єдиним можливим засобом виконання рішень судів є примусове проникнення до приміщення боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Звертаючись до суду із поданням, виконавцю слід довести наступне: 1) боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди; 2) боржник ухиляється від проведення виконавчих дій; 3) майно належить боржнику або він має право користування ним; 4) боржник не надавав доступу до майна у відведений для цього час вчинення виконавчих дій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-18/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України, роз`яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року). Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Так, суд приходить до висновку, що проникнення у житло чи інше володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій. Як вбачається з матеріалів подання, згідно відповіді Міністерства соціальної політики України станом на 09.09.2024 ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеною особою (ВПО) та адреса його фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 з 19.06.2023 (взято на облік 03.07.2023) (а.с. 26).

Отже, судом встановлено, що виконавчі провадження стосовно ОСОБА_2 , які були зведені у виконавче провадження № № 75440069, були відкриті після взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо-переміщену особу за адресою: АДРЕСА_3 .

В свою чергу, як було встановлено судом, постанови про відкриття виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_2 направлялись за його місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Крім того, 09.07.2024 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, а .саме: АДРЕСА_1 , тоді як боржник ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 з 03.07.2023.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, державним виконавцем не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 отримував постанови про відкриття виконавчого провадження дійсно ухиляється від виконання свого обов`язку, виконавчі провадження були відкриті у 2024 році, вихід виконавця за адресою реєстрації боржника було здійснено 09.07.2024, разом з цим боржник ОСОБА_2 перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа з 03.07.2023 за іншою адресою, а отже будь-яких доказів на підтвердження того, що боржник обізнаний про виконавчі провадження, викликався до державного виконавця, що державним виконавцем було здійснено інші виходи за місцем проживання боржника, матеріали справи не містять.

Тобто, матеріали справи не містять у собі доказів на підтвердження того, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту перешкоджання виконавцю у вчиненні виконавчих дій боржником.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд приходить до висновку, що старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Білової Христини Борисівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 439 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Білової Христини Борисівни про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.12.2024

Суддя В.В. Труханович