Справа № 344/1360/23
Провадження № 22-ц/4808/232/24
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючою суддею Мелещенко Л.В. 06 грудня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Логвін Олександр Володимирович про визнання удаваним договору дарування та визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Логвін О.В., в якому просила визнати удаваним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.11.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; застосувати до відносин, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з приводу придбання вказаної квартири, правила щодо договору купівлі-продажу (який насправді уклали сторони). Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки згаданої квартири; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності по 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 .

06 листопада 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі, оскільки з 09.02.2023 він мобілізований до Збройних Сил України та з того часу перебуває у зоні бойових дій.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2023 року вказане вище клопотання задоволено, зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Логвін Олександр Володимирович про визнання удаваним договору дарування та визнання права власності на квартиру до припинення перебування відповідача ОСОБА_4 в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Зобов`язано учасників справи повідомити суд про закінчення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вона не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Вказує, що в додатку до клопотання про зупинення провадження в справі ОСОБА_4 надав суду витяг з Наказу від 09.02.2023 про призначення його слухачем курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації, ВОС - НОМЕР_1 у місті Львові. Це, на думку апелянта, свідчить, що відповідач з 09.02.2023 постійно перебував у м. Львові, а не в зоні бойових дій. Крім цього, у Витягу з бойового розпорядження командира 5 окремої штурмової бригади №1300дск від 06.06.2023, наданого ОСОБА_4 на підтвердження його перебування у зоні бойових дій, зазначено, що йому слід до 10.06.2023 зосередитись в районі м. Костянтинівка. Будь-яких інших підтверджуючих документів станом на 06.12.2023 відповідач не надав. ОСОБА_1 вважає, що подані документи не відповідають фактичному часу та не можуть братися до уваги для зупинення провадження у справі. Вважає, що відповідач не має особистого інтересу у слуханні цієї справи, оскільки спір стосується майна, яке належало його батьку на праві власності за договором дарування. Однак після відкриття спадщини і при розподілі майна померлого ОСОБА_5 , відповідач ОСОБА_4 відмовився від своєї частки на користь відповідача ОСОБА_3 . Зазначає, що в досудовому порядку відповідачі не погоджуються врегулювати спір. На думку апелянта, ОСОБА_4 , заявляючи клопотання про зупинення провадження у справі до його звільнення з військової служби, перешкоджає у здійсненні правосуддя. Вважає, що безпідставне зупинення судового розгляду порушує право на справедливий суд учасників судового процесу, а тому просить оскаржену ухвалу скасувати.

Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України та ч.1 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, перебуває у зоні бойових дій в районі м. Костянтинівка, а тому провадження по справі слід зупинити до припинення його перебування у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався: Указом № 573/2022 від 23.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом від 7 листопада 2022 року N 757 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 21 листопада 2022 р. на 90 діб. Відповідно до Закону України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. № 2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення, зокрема, в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29.08.2022 року в справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 року у справі № 456/2541/19 тощо.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали матеріали справи не містили достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_4 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки у матеріалах справи відсутній відповідний наказ по особовому складу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20.

Таким чином, за обставин, коли матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження перебування ОСОБА_4 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема, наказу по особовому складу, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зупинив провадження у даній справі до припинення перебування припинення перебування відповідача ОСОБА_4 в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_4 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що підтверджується наказом по особовому складу, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Суд наведених обставин не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.

Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справу слід направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач ОСОБА_4 відмовився від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_5 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2022. Отже, суду необхідно буде перевірити чи правильно позивачка визначила склад учасників справи, чи дійсно спадкові права ОСОБА_4 були порушені і підлягають захисту.

Керуючись 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

Повний текст постанови складено 10 січня 2024 року.