Справа № 454/1834/23 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л. Ю.
Провадження № 22-ц/811/2753/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Марко О.Р.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника -

ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представників

третьої особи Служби у справах дітей Новокалинівської

міської ради - Юзвяк Б.О., ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Служби у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Новояворівської міської ради Львівської області в особі Служби у справах дітей Новояворівської міської ради, треті особи: орган опіки та піклування Великомостівської міської ради Львівської області, Служба у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, Служба у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, про поновлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, в якому просили поновити їхні батьківські права у відношенні до дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивачі обгрунтовували тим, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2017 року їх було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були влаштовані у прийомну сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідно до розпорядження Сокальської районної державної адміністрації №129 від 03.06.2020 року, а ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновлена і місце її проживання їм невідоме.

Вказували на те, що на даний час вони забезпечені належними умовами проживання, зокрема, винаймають житловий будинок по АДРЕСА_1 , який облаштований усіма необхідними меблями, в сім`ї народилося ще двоє дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які забезпечені усім необхідним для належного проживання та розвитку, за місцем проживання вони характеризуються позитивно, спиртних напоїв та/або наркотичних речовин не вживають, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, після поновлення батьківських прав діти бажають разом із ними проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Поновлено батьківські права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила третя особа - Служба у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області. Просить рішення скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачка ОСОБА_1 на даний час виправилась та налагодила контакт з дітьми, оскільки це не підтверджено належними доказами, а житло, в якому вона тимчасово проживає, не є її власністю.

Звертає увагу, що позивачка ніде не працює, виплат не отримує, грошового забезпечення на дітей не має, проживає із співмешканцем ОСОБА_11 , 1994 року народження, який також не працює і в якого немає доходу для утримання позивачки та її дітей, окрім того, Службою виявлено, що двоє молодших дітей позивачки не мають навіть елементарних речей для розвитку та потреб відповідно до свого віку, тому їх поставлено на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах.

Також апелянт наголошує, що відколи позивачка переїхала в с. Гординя, вона проживала з двома різними співмешканцями, на одного з яких викликала поліцію, оскільки він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожував їй.

Апелянт зауважує, що позивачка проживає з різними співмешканцями, від яких народжує дітей, хоча перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_5 і якого записує батьком своїх новонароджених дітей.

Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок органу опіки та піклування Новокалинівської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Новокалинівської міської ради від 04.07.2023 року №116, про недоцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Апелянт наголошує, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 23.06.2023 року, встановлено, що умови проживання сім`ї ОСОБА_1 незадовільні, в будинку відсутні в достатній кількості продукти харчування для приготування їжі дітям, окрім того, ОСОБА_1 не уклала декларацію з сімейним лікарем для надання медичної допомоги дітям.

Апелянт просить врахувати, що відповідно до характеристики, виданої Двірцівським ЗЗСО І-ІІ ступенів №4 від 23.01.2023 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є дітьми з особливими потребами, вони обмежені у спілкуванні з оточенням, порівняно з однолітками, відстають у розвитку, погано комунікують з соціумом, потребують значної уваги і допомоги у навчанні.

Вважає, що позивачка ОСОБА_1 не надала аргументованих пояснень щодо її спроможності забезпечити дітям належне утримання та догляд, а навпаки, Службою встановлено, що в сім`ї ОСОБА_1 на даний час не створено належних умов для навчання, виховання та всебічного розвитку для дітей з особливими потребами, відтак, повернення дітей в сім`ю ОСОБА_1 є недоцільним та суперечить інтересам дітей.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення представників Служби у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частинах першій та другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

У статті 7 Сімейного кодексу (далі - СК) України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватись про здоров`я та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Так, статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК).

Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначені статтею 166 СК України.

Згідно зі статтею 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Частиною четвертою статті 164 СК України передбачено, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

У ч.5 ст.164 СК України зазначено, що при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини (ч.6 ст.164 СК).

У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову (ч.7 ст.164 СК України).

Отже, правовий аналіз норми частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, які позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №755/15903/20, провадження №61-19707св21.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Станом на 2014 рік, спільно з чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , виховували трьох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з народження зареєстровані за місцем проживання батька - ОСОБА_5 .

З листопада 2014 року діти перебували на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, Служби в справах дітей Яворівської районної державної адміністрації (за фактичним місцем проживання).

02.03.2016 року діти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були відібрані від батьків та влаштовані у різні дитячі заклади.

Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року діти були відібрані від батьків без позбавлення батьківських прав.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Підставою для позбавлення батьківських прав послугувало те, що батьки зловживали спиртними напоями, не турбувалися про виховання та утримання своїх дітей, не сприяли їхньому фізичному та духовному розвитку, не забезпечували їх необхідним харчуванням та медичним доглядом.

У зв`язку з наявністю у двох старших дітей інвалідності, діти були влаштовані у різні сімейні форми виховання, а саме: у листопаді 2018 року наймолодша дитина - ОСОБА_9 була влаштована під опіку гр. ОСОБА_12 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у червні 2020 року розпорядженням Сокальської райдержадміністрації від 03.06.2020 року №129 були влаштовані у прийомну сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на виховання та спільне проживання за адресою: АДРЕСА_4 , де вони проживають на даний час.

Прийомна сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 створена розпорядженням Сокальської районної державної адміністрації від 25.05.2017 року №203.

Розпорядженням Сокальської райдержадміністрації від 03.06.2020 року №129 визначено: щороку забезпечувати прийомних дітей пільговим оздоровленням; призначити дільничного/сімейного лікаря для здійснення нагляду за станом здоров`я прийомних дітей; забезпечити проходження двічі на рік прийомними дітьми медичних оглядів та здійснення диспансерного нагляду за ними (в разі потреби); забезпечити право дітей на здобуття загальної середньої освіти, а у разі потреби - індивідуальне навчання.

Відповідно до довідок №648 від 16.11.2023 року та №649 від 16.11.2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчаються в Комунальному закладі Львівської обласної ради (далі - КЗ ЛОР) «Великолюбінський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр» та перебувають не на повному державному забезпеченні. Діти зараховані на підставі заяви прийомної матері та згідно висновків про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дітей від 06.09.2022 року №ІРЦ-85601/2022/356828 та від 29.08.2020 року №ІРЦ-85601/2020/149647.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються дітьми з інвалідністю, згідно медичних висновків про дитину-інваліда №20 та №21 від 15.06.2022 року.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Новояворівської міської ради №1/03-03 від 08.06.2021 року, дані діти перебувають на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Позивачка ОСОБА_13 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 не проживає, народила від співмешканця ОСОБА_14 ще двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якими проживала за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_2.

04.08.2021 року комісією у складі працівників служби в справах дітей та центру надання соціальних послуг Новояворівської міської ради і відділу поліції було здійснено виїзд у сім`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації. Під час візиту встановлено, що умови проживання були незадовільні, одна з кімнат розвалена та потребувала капітального ремонту. В іншій кімнаті, де всі спали і готували, і постійно перебували, було не прибрано, речі порозкидані, продукти харчування у недостатній кількості, постіль та дитячий одяг брудні.

За підсумками візиту матір було попереджено про адміністративну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та, у разі не покращення ситуації, про можливе відібрання вже двох наймолодших дітей та позбавлення її батьківських прав відносно них.

Під час повторного комісійного виїзду за даною адресою через деякий час було виявлено, що мати з дітьми за місцем проживання відсутня. У телефонному режимі мати повідомила, що вони переїжджають у нове місце проживання, а куди саме, сказати відмовилась.

З договору оренди від 28.09.2022 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановлено, що остання разом із малолітніми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_9 винайняла житловий будинок, який складається з трьох кімнат, загально площею 73,9 кв.м., житловою площею 41 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , і проживає в будинку й на даний час без реєстрації.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного комісією Новокалинівської міської ради, від 11.04.2023 року, позивачка ОСОБА_1 у вказаному будинку проживає разом із співмешканцем ОСОБА_11 , 1994 року народження, який не є батьком її малолітнім дітям. Позивачка ОСОБА_1 не працює, її малолітні діти дитячий садочок не відвідують.

Відповідно до акту №19 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивачки ОСОБА_1 , складеного Новокалинівською міською радою 28.06.2023 року, умови проживання в будинку позивачки незадовільні, в кімнатах брудно, речі розкидані, постіль не застелена, в помешканні не провітрено, відчувався неприємний запах, продукти харчування були не в достатній кількості, холодильник пустий, у дітей відсутні розвиваючі для їхнього віку іграшки, коштів на утримання дітей у матері не було, мати ніде не працює, мати не уклала декларацію із сімейним лікарем для надання дітям медичної допомоги.

З характеристики, підписаної старостою села Гординя 13.04.2023 року, встановлено, що ОСОБА_1 за час проживання в селі проявила себе з позитивної сторони, не зловживає спиртними напоями, чесна, сумлінна, добросовісна. Скарг на неї не поступало.

Також, з характеристики, наданої Турківською міською радою Самбірського району від 20.04.2023 року, встановлено, що заяв і скарг на ОСОБА_5 не поступало, зауважень зі сторони виконкому до останнього немає.

В матеріалах наявні й довідки про те, що позивачі не перебувають на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Однак, на переконання колегії суддів, за встановлених і наведених вище обставин справи, цих доказів (довідок та характеристик) недостатньо для висновку про наявність правових підстав для поновлення батьківських прав позивачів відносно дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, колегія суддів виходить із того, що діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються дітьми з інвалідністю, у зв`язку з чим потребують особливого ставлення до їхнього здоров`я, навчання та догляду за ними, який вони отримують, будучи влаштованими в прийомну сім`ю, оскільки, згідно з розпорядженням Сокальської районної державної адміністрації від 03.06.2020 року №129, забезпечені додатковими гарантіями щодо їх утримання та розвитку в прийомній сім`ї, зокрема: шляхом закріплення за прийомною сім`єю соціального працівника для здійснення соціального супроводу прийомної сім`ї; забезпечення за рахунок виплати державної соціальної допомоги щомісячного матеріального утримання дітей в прийомній сім`ї; забезпечення щорічного пільгового оздоровлення дітей; забезпечення дітям медичного супроводу (призначення дільничного/сімейного лікаря для здійснення нагляду за станом здоров`я дітей, забезпечення медичного проходження двічі на рік дітьми медичних оглядів та здійснення диспансерного нагляду за ними (в разі потреби)); забезпечення права дітей на здобуття загальної середньої освіти, а у разі потреби - індивідуального навчання.

Водночас, як встановлено судом і наведено вище, позивачка ОСОБА_1 за короткий проміжок часу, будучи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , проживала з двома різними співмешканцями, від одного з яких народила двох дітей, які із-за відсутності належного догляду зі сторони матері вже опинились у складних життєвих обставинах, окрім того, позивачка проживає із співмешканцем ОСОБА_15 , який у присутності малолітніх дітей неодноразово вчиняв домашнє насильство в сім`ї ОСОБА_1 , що також підтверджується й письмовими доказами, долученими на стадії розгляду справи апеляційним судом, тому створення позивачкою такої сім`ї із стороннім для дітей чоловіком, який не працює, зловживає спиртними напоями та виявляє прояви домашнього насильства в сім`ї, не можна визнати благополучним та безпечним середовищем для дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є дітьми з інвалідністю в силу наявних у них захворювань, позаяк, згідно оцінки потреб прийомних дітей, діти виявляють любов, повагу та довіру до прийомних батьків, які створили їм безпечне, спокійне та стійке середовище для фізичного та духовного розвитку і навчання, а тому в якнайкращих інтересах дітей буде залишення їх у прийомних батьків, які забезпечують їм також необхідне спілкування із молодшими сестричками та позивачами.

Отже, сам по собі факт укладення позивачкою ОСОБА_1 договору найму житлового приміщення і припинення зловживання спиртними напоями та налагодження контакту з дітьми, за встановлених і наведених вище обставин, не може свідчити про зміну її відношення до виконання батьківських обов`язків, в тому числі й щодо створення безпечного, спокійного та стійкого середовища для фізичного та духовного розвитку і навчання старших дітей.

В матеріалах справи наявний і висновок органу опіки та піклування Новокалинівської міської ради (за місцем фактичного проживання позивачки ОСОБА_1 ) про недоцільність поновлення її батьківських прав відносно вказаних дітей, якого суд першої інстанції безпідставно не урахував.

Таким чином, суд першої інстанції наведених вище норм матеріального права в повній мірі не врахував і не дав належної правової оцінки доказам, які є в матеріалах справи, що призвело до помилкових висновків суду по суті вирішення даного спору в частині поновлення батьківських прав позивачки ОСОБА_1 , а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

В іншій частині, визначених процесуальним законом підстав для скасування чи зміни рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.2-4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Служби у справах дітей Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 серпня 2023 року в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про поновлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні до дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні такої позовної вимоги відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 15 березня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич