Справа № 467/717/24
Провадження №2-о/467/21/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 року с. Арбузинка

Суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства. У заяві ОСОБА_1 просить встановити, що батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Як роз`яснено у п. 15постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заявником не зазначена мета звернення до суду з заявою про встановлення батьківства.

При цьому заявниці слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інших спадкоємців - у справах про встановлення факту прийняття спадщини, тощо).

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, заявниці слід вказати у заяві, з якою метою вона звернулась до суду із цією заявою та яке юридичне значення саме для неї має встановлення факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до її сина ОСОБА_3 та які її особисті чи майнові права залежать від даного факту.

При цьому слід врахувати, що на момент звернення ОСОБА_1 із до суду із заявою про встановлення факту батьківства, тобто станом на 20.05.2024 року, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 вже виповнилося 18 років.

Частиною 1 ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Таким чином у разі, якщо встановлення юридичного факту батьківства має значення безпосередньо для ОСОБА_3 , то слід врахувати, що право самостійно розпоряджатись своїми особистими чи майновими правами належить виключно йому.

Відповідно до частини 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

За таких обставин, дану заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 293, 294ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, про що повідомити заявника.

Роз`яснити заявнику, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк останній не виконає вимоги, зазначені у ній, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Догарєва