Справа № 738/2107/24
№ провадження 2/738/584/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді Волошиної Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

10 вересня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позов обґрунтований тим, що з 25 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . На даний час на виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 24 лютого 2022 року син ОСОБА_3 проживає разом з ним, мати дитини виїхала за кордон, де знаходиться і на даний час. Син перебуває на повному утриманні позивача. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 .

Позивач, посилаючись на положення статей 18, 92, 179-181, 197, 273 СК України, статті 76-81, 141, 206, 258-259, 269-265, 273 ЦПК України, просить: припинити стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року у справі № 750/1582/14; звільнити ОСОБА_1 від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 44458296 з виконання виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року у справі № 750/1582/14.

Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового засідання на 16 жовтня 2024 року, яке неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якої були відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час та місце судового засідання, та витребування додаткових доказів, останній раз на 16 грудня 2024 року.

Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Позивач, представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явилася, була викликана в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її участі, відзиву на позовну заяву суду не надала.

Представник третьої особи - Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року визначено місце проживання дини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів і задоволено позов в цій частині частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 .

При розгляді вказаної справи судом було встановлено, що син сторін - ОСОБА_3 з 24 лютого 2022 року проживає з батьком, оскільки відповідач від початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України передала дитину позивачу, а сама виїхала за кордон. Після цього дитина не бачилася з матір`ю жодного разу, спілкується по телефону час від часу. Дитина перебуває на повному утриманні батька.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 30 вересня 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягу з реєстру Іванівської територіальної громади від 13 серпня 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 13 серпня 2014 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з Актом фіксації фактичного проживання дитини разом з батьком в період військової агресії від 31 травня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який матеріально утримує дитину, піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Згідно з Актом фіксації фактичного проживання дитини разом з батьком в період військової агресії від 30 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 24 лютого 2022 року по 30 жовтня 2023 року, малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає разом з батьком ОСОБА_1 .

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам, станом на 19 листопада 2024 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів ставить 216 830,69 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статтей 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами стаття 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Верховний Суд у постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зазначив, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти.

Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір.

У постанові ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати».

Частиною першою статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що обставини, на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення змінились, неповнолітній ОСОБА_3 з 24 лютого 2022 року проживає разом із батьком ОСОБА_1 , знаходиться на його повному утриманні, позивач самостійно піклується про спільну дитину сторін та забезпечує її усім необхідним, мати дитини, одержувач аліментів, проживає за кордоном та не бере участі в утриманні дитини.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання дитини разом з ним є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дитини, оскільки стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Отже, наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина.

Враховуючи викладене, а також те, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, а не одержувача аліментів, їх цільове призначення, суд дійшов висновку про повне звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 24 червня 2024 року, укладеного між адвокатом Кравченком В.В. та ОСОБА_1 ; ордер; акт розрахунок судових витрат від 02 вересня 2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордера від 02 вересня 2024 року про прийняття адвокатом Кравченком В.В. від ОСОБА_1 12000 грн.

Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, то суд вважає можливим стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 179-181, 192, 197, 273 СК України, статтями 4, 12, 77-82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами - задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі виконавчого листа № 2/750/843/14, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова, на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі виконавчого листа № 2/750/843/14, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова, на виконання рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 судові витрати: 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, та 12000 (дванадцять) тисяч гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації; АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача:

Кравченко Володимир Володимирович, місцезнаходження: просп. Перемоги, буд.95, офіс 311/3 м. Чернігів.

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: вул. Княжа, 28 м. Чернігів.

Суддя Н.В.Волошина