Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7636/23 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Павицької Т.М., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №279/7636/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року, яке ухвалено під головуванням судді Волкової Н.Я.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на її утримання у розмірі 5 000,00 грн., щомісячно, до припинення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 . Відповідно до довідки №1161 від 13 жовтня 2023 року є студенткою 1 курсу, групи ФБ-33, денної форми навчання Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Навчально-наукового фізико-технічного інституту, терміном навчання до 30.06.2027 року.

Вказувала, що відповідач в добровільному порядку їй не допомагає. На його утриманні є неповнолітній син, її брат - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/6449/22 від 27.03.2023 року відповідач сплачує аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що відповідач є здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на її утримання в сумі 5 000,00 грн., оскільки працює в м. Києві без офіційного працевлаштування.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 5 000,00 грн. на період навчання в Навчально-науковому фізико-технічному інституті Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», починаючи з 20.11.2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року по справі №279/7636/24, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнути з нього на користь позивача аліменти з 20.11.2023 року в розмірі 1 500,00 грн. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х річного віку.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 5 000,00 грн. є значно завищений та такий, який він не спроможний сплачувати, виходячи з наступного.

Скаржник вказує, що на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №279/6449/22, на якого сплачує аліменти. На даний час відповідач ніде не працює, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою форми ОК-5 ІПФУ. Зазначає, що на сьогоднішній день являється учасником бойових дій, потребує постійного лікування, знаходиться на обліку у невролога, потребує санітарно-курортного лікування. Вважає справедливим та необхідним для присудження на користь позивача на її утримання на період навчання розмір аліментів в сумі 1 500,00 грн. щомісячно, що відповідатиме обов`язку батьків щодо їх дітей, і внаслідок сплати саме в такому розмірі його матеріальний стан суттєво не погіршиться. Вважає рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області частково незаконним, та таким, що підлягає частковому скасуванню.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що апелянт має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 52 705, 67 грн. за період з вересня 2022 по січень 2024 року, в зв`язку з чим ОСОБА_4 , мати неповнолітнього сина ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини. Вказувала, що скаржник працює в м. Києві, без офіційного працевлаштування, займається перевезенням пасажирів у службі «Таксі», винаймає житло, тому має можливість сплачувати аліменти.

Скаржник групи інвалідності не має, доказів того, що перебуває на обліку у невролога та потребує санаторно-курортного лікування не надав. Вважає, що ОСОБА_2 навмисно не подав до суду інформації щодо розміру отриманої ним пенсії.

В запереченнях на відзив ОСОБА_2 зазначив, що на даний час не працює, потребує лікування, винаймає житло та своєчасно сплачує аліменти. Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.11.2005 року (а.с.7).

Відповідно до довідки №1161 від 13.10.2023 року, яка видана заступником директора Навчально-наукового фізико-технічного інституту, ОСОБА_1 є студенткою І курсу групи ФБ-33 Навчально-наукового фізико-технічного інституту КПІ імені Ігоря Сікорського денної форми навчання та навчається за державним замовленням. Дата закінчення навчання 30.06.2027 року (а.с.9).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 24 липня 2023 року, ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с.46).

Відповідно до довідки форми ОК-5, сума доходу ОСОБА_2 за 2020 рік становила 40 592,45 грн., а за 2022 рік - 492 812, 23 грн. (а.с. 51-52).

Згідно копії трудової книжки слідує, що ОСОБА_2 з 29 березня 2023 року офіційно не працює (а.с.53).

Відповідно до довідки №93 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, ОСОБА_2 має захворювання кістково-м`язового апарату (а.с.54).

Із виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №3102 слідує, що ОСОБА_2 було проведено лікування (а.с.55).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги від свого батька, оскільки навчається та самостійного заробітку немає, а відповідач в змозі сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, саме у розмірі 5 000,00 грн., оскільки відповідачем не надано доказів неможливості сплати аліментів у такому розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, на період її навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 5 000,00 грн. погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст. 199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

З матеріалів справи вбачається, що донька відповідача навчається на І курсі групи ФБ-33, денної форми навчання Навчально-наукового фізико-технічного інституту Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», термін навчання до 30.06.2027 року.

Отже, повнолітня ОСОБА_5 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження вартості інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, вартості проживання в гуртожитку, тощо), позивач не надала.

Таким чином доводи позовної заяви в частині присудження аліментів в розмірі 5 000,00 грн., є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем представлено не було.

Враховуючи, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, є особою працездатного віку, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має ще на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час ніде не працює, є учасником бойових дій, в зв`язку з чим потребує постійного лікування, знаходиться на обліку у невролога, не свідчать про його скрутне матеріальне становище і можливість сплачувати аліменти в сумі лише 1 500,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 березня 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням, з 5 000,00 грн. до 3 000,00 грн. щомісячно і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 червня 2024 року.

Головуючий Судді