КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 755/4050/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9709/2024Головуючий у суді першої інстанції - Гончарук В.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року у цивільній справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Державний реєстратор Київської міської філії комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Урупа Андрій Федорович, Громадська організація «Садівниче товариство «Приозерне», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Урупи Андрія Федоровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2017 №37676478, на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 номер запису 22928275, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №000 за ОСОБА_1 ;

- припинити право власності на об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтованою площею 0.0488 га на АДРЕСА_1 та повернути її Київській міській раді, провівши у придатний для використання стан.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Урупою А. Ф. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2017 № 37676478, яким за ОСОБА_1 зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна, а саме садовий будинок, загальною площею 119,4 кв. м., що розташований за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою винесення даного рішення є: довідка, серія та номер: 80/17, виданою 30.08.2017 р. видавник: «Приозерне» садове товариство; технічний паспорт, серія та номер: 2446/09-17, виданий 01.10.2017 р. ТОВ «Благобудконсалт».

Разом з тим, Київська міська рада жодних рішень щодо передачі земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 під будівництво ні ОСОБА_1 , ні іншим юридичним чи фізичним особам, у тому числі садовому товариству «Приозерне», у власність чи користування не приймала.

При цьому, вказував, що державним реєстратором належним чином не здійснено перевірку поданих відповідачем документів та лише на підставі довідки, серія та номер: 80/17, виданий 30.08.2017 р., видавник: СТ «Приозерне», технічний паспорт, серія та номер: 2446/09-17, виданий 01.10.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛАГОБУДКОНСАЛТ» винесено рішення про реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна за Відповідачем.

Враховуючи викладене вище, вважає вказані дії державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Урупа Андрія Федоровича є незаконними та такими, що не відповідають нормам законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому рішення від 20.10.2017 № 37676478 підлягає скасуванню.

Крім того, зазначав, що оскільки земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 не була відведена Київською міською радою як єдиним розпорядником земель комунальної власності відповідно до вимог законодавства для будівництва об`єкту нерухомого майна, таке майно вважається самочинним та підлягає знесенню відповідачем, а земельна ділянка підлягає звільненню, приведенню у придатний для використання стан та поверненню Позивачу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2024 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 205-215).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що матеріали справи не містять документа про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, який дозволив би державному реєстратору перевірити законність будівництва об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці, оскільки він видається, в тому числі, на підставі правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а отже рішення державного реєстратора підлягає скасуванню.

При цьому, судом першої інстанції не надано жодної належної та обгрунтованої оцінки доводам позивача щодо відсутності у відповідача документів, які б засвідчували прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та обов`язку переведення будинків садового типу в житловий (т. 3, а.с. 23).

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Київської міської ради VII cесії ХХІІІ скликання від 03.02.2000 за № 6-24/727 "Про приватизацію земельних ділянок садівницького товариства "Приозерне" Дніпровського району", оформлено садівницькому товариству "Приозерне" Дніпровського району право постійного користування земельною ділянкою загального користування площею 1,70 га.

Відповідно до статуту СТ "Приозерне", прийнятого та зареєстрованого загальними зборами членів садівницького товариства "Приозерне", протокол № 1 від 26.08.2000 року, Товариство здійснює свою діяльність на земельній ділянці, яка надана у безстрокове користування для організації громадського саду за рішенням Київської міської ради народних депутатів трудящих від 03.02.2000 № 6-24/727 загальною площею 18 га за адресою: Воскресенський масив м. Києва в кількості 302 ділянки.

Вказаний статут був зареєстрований 30.09.2000, в подальшому було внесено зміни до установчих документів СТ "Приозерне" і вказане товариство отримало назву ГО "СТ "Приозерне", що підтверджується відповідними протоколами загальних зборів товариства та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто ГО "СТ "Приозерне" стало правонаступником СТ "Приозерне".

Пунктом 11.1 статті 11 Статуту СТ "Приозерне", затвердженого загальними зборами членів СТ "Приозерне", протокол № 1/2013 від 16.11.2013 року, визначено, що членом Товариства може бути повнолітній (виповнилось 18 років), дієздатний громадянин України, який має у власності або у користуванні, або має намір набути права на окрему земельну ділянку в межах загальної земельної ділянки, яка виділена товариству, визнає Статут товариства та дотримується його вимог.

У п. 13.1 ст. 13 Статуту вказано, що член товариства має право користування земельними ділянками, майном загального (спільного) користування та результатами діяльності товариства в порядку визначеному цим Статутом та внутрішніми документами товариства.

Як передбачено п. 4.2 Статуту ГО "СТ "Приозерне", затвердженого загальними зборами членів ГО "СТ "Приозерне", протокол № 6/16 від 02.10.2016 року, членами організації можуть бути фізичні особи, що досягли вісімнадцяти років, визнають мету та Статут організації, сприяють їх реалізації та виконанню, беруть участь в діяльності організації та сплачують членські внески та мають у власності, або в користуванні окрему земельну ділянку в межах земель, закріплених за організацією.

Підпунктом 4.7.6 пункту 4.7 Статуту ГО "СТ "Приозерне", затвердженого загальними зборами членів ГО "СТ "Приозерне", протокол № 6/16 від 02.10.2016 року, члени організації мають право користуватися земельними ділянками, майном загального (спільного) користування та результатами діяльності організації в порядку, визначеному цим Статутом та внутрішніми документами організації.

Згідно з Протоколом засідання членів правління СТ "Приозерне" від 23.07.2016 року № 4/16 земельну ділянку АДРЕСА_2 , переоформлено з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та прийнято останню в члени СТ "Приозерне".

Нотаріально посвідченою заявою від 02.08.2016 ОСОБА_2 відмовився від користування зазначеної земельної ділянки на користь ОСОБА_1 .

Згідно довідок від 30.08.2017 № 80/17, від 19.04.2023 № 52/23, від 26.04.2023 № 57/23, виданих головою ГО "СТ "Приозерне" ОСОБА_3 , громадянка ОСОБА_1 є членом ГО "СТ "Приозерне" і користується земельною ділянкою АДРЕСА_2 , в Дніпровському районі площею 488,3 кв.м.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка, кадастровий номер :66:053:0007 розташована по АДРЕСА_1 .

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, спірну земельну ділянку у користування відповідач ОСОБА_1 отримала саме від ГО "СТ "Приозерне", в постійному користуванні якого вона перебувала.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що ГО "СТ "Приозерне" не мало права на виділення спірної земельної ділянки для користування відповідачу ОСОБА_1

20.10.2017 державним реєстратором Київської філії КП "Центр реєстраційних послуг" Урупою А.Ф. прийнято рішення № 37676478 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на об'єкт нерухомого майна, а саме садовий будинок загальною площею 119,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою винесення даного рішення стала довідка № 80/17, видана 30.08.2017 керівником с/т "Приозерне" ОСОБА_3 та технічний паспорт №2446/09-17, виданий 01.10.2017 ТОВ "Благобудконсалт".

В розділі "Характеристика будинку, господарських будівель та споруд" технічного паспорту № 2446/09-17 від 01.102017, ТОВ "Благобудконсалт" зазначено, що рік побудови житлового будинку 1991 рік.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався, серед іншого, на те, що Державним реєстратором, у порушення вимог чинного законодавства, належним чином не здійснено перевірку поданих відповідачем документів та лише на підставі довідки, серія та номер: 80/17, виданий 30.08.2017. видавник: "Приозерне" садове товариство М.Г. Козельський; технічний паспорт, серія та номер: 2446/09-17, виданий 01.10.2017, видавник: ТОВ "Благобудконсалт", винесено рішення про реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомості за відповідачем.

Так, за ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ст. 331 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент державної реєстрації права власності на будинок - 20.10.2017), право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінет Міністрів України від 25.12.2015 №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент державної реєстрації права власності на будинок - 20.10.2017) (далі - Порядок № 1127).

Згідно пункту 42 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Зі змісту пункту 42 Порядку № 1127 вбачається, що одним з документів, необхідних для державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані об`єкти нерухомого майна, є документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Вказана норма не містить визначення, яким конкретно документом повинно підтверджуватись присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Водночас, як зазначила Державна реєстраційна служба у листі від 15.04.2013 № 165/06-15-13, документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від Форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити Факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, виписки.

При цьому, Вищий адміністративний суд України у постанові від 18.02.2016 по справі №826/5/15 зазначив, що таким документом також може бути довідка, видана уповноваженою особою кооперативу, у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться у такому кооперативі.

В матеріалах справи наявна довідка № 80/17, видана 30.08.2017 керівником с/т «Приозерне» ОСОБА_3 , відповідно до якої садовому будинку члена Садового товариства «Приозерне» ОСОБА_1 присвоєно адресу.

При цьому, матеріали цивільної справи не містять письмових доказів на підтвердження не відповідності наявних у спірній довідці № 80/17 від 30.08.2017 недостовірних відомостей на час вирішення державним реєстратором питання про здійснення такої реєстрації права власності.

Отже, можна дійти висновку, що відповідачем було виконано вимоги пункту 42 Порядку № 1127 в частині надання державному реєстратору документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься Інформація про задеклароване/ зареєстроване місце проживання особи, яка скріплена печаткою Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), відповідно до якої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Отже, доводи апелянта щодо неприсвоєння адреси є безпідставними, оскільки представник Київської міської ради посилається на реєстри, які ведуться Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), проте за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , приватний будинок, що скріплено печаткою Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано відсутності у відповідача документів, які б засвідчували прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 №40-12-2409 з аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти. Для забезпечення конституційного права громадян на житло (стаття 47 Конституції України) вирішення питання набуття права власності на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, збудовані до 5.08.1992 року, наразі вивчається з метою врегулювання на законодавчому рівні.

Відповідно до Довідки ТОВ «Благобудконсалт», інвентаризаційна справа №2446/09-17, садовий будинок «літ.А» та господарські будівлі побудовані господарським способом до 05.08.1992 року і згідно листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 №40-12-2409 не відносяться до категорії самочинного будівництва і не потребують прийняття в експлуатацію (докази наявні в матеріалах справи).

20.10.2017 здійснювалася реєстрація права власності на садовий будинок за адресоюі АДРЕСА_1 , який вже був збудований 1991 році та не потребує введення в експлуатацію.

Отже, доводи апелянта в цій частині є безпідставними, оскільки подані ОСОБА_1 документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Інші доводи апеляційної скарги, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2024 року у цивільній справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Державний реєстратор Київської міської філії комунального підприємства «Центр реєстраційних послуг» Урупа Андрій Федорович, Громадська організація «Садівниче товариство «Приозерне», про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 13 червня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова