ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6097/24
провадження № 2/753/5080/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 ПрАТ «СК «АРКС» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.06.2023 між ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 55787а3кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 . 21.07.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2023 у справі № 753/12984/23 встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок порушення нею ПДР України. Відповідно до страхового акту № ARX3759181 від 30.07.2023 та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 119408,38 грн., яке позивачем було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. Посилаючись на те, що внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню 119408,39 грн. у порядку відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою від 02.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п.п. 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості достеменно встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 905/2382/17 відсутність відзиву на позов не є визнанням позовних вимог та не означає доведеність позовних вимог.

Отже враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання ними у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд дослідивши надані докази встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21.07.2023 о 13.15.год. по вул. Ревуцького в м. Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.08.2023 р. у справі № 753/12984/23, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та обставини даного ДТП, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 55787а3кп від 29.06.2023.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

21.07.2023 р. до ПрАТ «СК «АРКС» звернувся власник транспортного засобу марки «AUDI Q7», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.

З врахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), ремонтної калькуляції та рахунку фактури № 323072137 від 21.07.2023, ПрАТ «СК «АРКС» затверджено страховий акт № ARX3759187 від 30.07.2023 р. про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 119408,39 грн. та перераховано на рахунок СТО - ТОВ «Ауді-Центр Київ», що підтверджується платіжною інструкцією № 989556 від 31.07.2023.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, яка здійснювала експлуатацію транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_2 , застрахована не була, що підтверджується відповіддю від центральної бази даних МТСБУ та стороною відповідача не спростовувалось.

Отже, внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування у розмірі 119408,39 грн. до позивача в межах цих витрат перейшло право вимоги до відповідача, як відповідальної особи за завдані збитки.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП не застрахована, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 119408,39 грн. у порядку відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00,00 грн..

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: невідомо, адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» () витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 119408 грн. 39 коп. та 3028,00 грн витрати по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.06.2024.

Суддя Ю.С.Мицик