СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17448/23

пр. № 2/759/1553/24

26 червня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 58-59 т.1).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 14.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк п`ять днів для усунення недоліків (а.с. 62-63 т.1).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 25.09.2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 140 т.1).

Ухвалою Святошиснького районного суду м. Києва від 04.10.2023 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково (а.с.156-158 т. 1).

23.10.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову відповідач просила відмовити повністю (а.с.193-198 т.1).

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , у якому просила визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що 08.11.2014 року між нею та ОСОБА_3 укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_4 . Вони проживали разом в квартирі АДРЕСА_1 . Після початку війни відповідач вивіз її з дочкою до його батьків у Київську область, а після початку березня 2022 року вони разом виїхали до м. Чернівці, де прожили два тижні, оскільки в м. Чернівцях також були постійні тривоги, вони вирішили виїхати з дочкою та матір`ю в Болгарію, а відповідач повернувся до м. Київ. Пізніше вони переїхали до Польщі, щоб бути ближче до рідного дому. 22.09.2022 року вони повернулись до м. Києва, де почали продовжували проживати разом з відповідачем, вона завагітніла, проте у грудні 2022 року втратила дитину. У лютому 2023 року відповідач поїхав у відрядження до м. Чернігів, вона залишилась з донькою у м. Києві та у них почали виникати непорозуміння, конфлікти, оскільки відповідач наполягав про переїзд до м. Чернігів. В інтересах дитини вона залишилась в Києві, а відповідач приїжджав кожні вихідні. В квітні 2023 року відносини погіршились і вона переїхала з дочкою до матері у квартиру АДРЕСА_2 . 31.05. 2023 року відповідач подав на розлучення та 17.08.2023 року рішенням Святошинського районного суд м. Києва шлюб між ними розірвано.

Дочка постійно проживала разом з нею і жодних заперечень з цього приводу не було, поки вона не подала позовну заяву про поділ майна подружжя та стягнення аліментів. З цього часу відповідач почав дзвонити, писати, ображати її нецензурними словами, погрожувати, постійно до них приїжджав, влаштовував скандали, принижував її і залякував, що відбере дитину.

Вона має вищу освіту, працює перекладачем-редактором в одному з найкращих бюро перекладів м. Київ та України - «ТРІС», має додатковий дохід від репетиторства (онлайн уроки з англійської мови), отримує достатній дохід для забезпечення дочки. У її власності є частина квартири кв. АДРЕСА_2 та її допомагає її матір - ОСОБА_5 , яка проживає разом з ними. Вона присвячую дитині весь свій вільний час, забезпечена всім необхідним приладдям для її розвитку, книжками, іграшками, дитина має друзів та проживає своє щасливе дитинство. Також, вважає, що необхідно врахувати позицію і життєві обставини відповідача, який проживає та працює в м. Чернігів, де кожен день лунають тривоги, дуже часто місто обстрілюють, його «бронь» від мобілізації має тимчасовий строк дії 6 місяців, термін якої закінчився, його можуть мобілізувати в будь-який час. Жодного разу відповідач не звертався ні до неї, ні до Служби у справах дітей з заявою, пропозицією визначити порядок його участі у спілкуванні та вихованні їхньої дочки, вона не заперечую проти спілкування відповідача з дочкою, оскільки він її батько, має право приймати участь у спілкуванні та вихованні дитини.

Враховуючи наявність спору між батьками, вік дочки, її ставлення до дочки, близькість їх взаємовідносин, її постійне проживання з нею, просить визначити місце проживання дочки з нею.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.11.2023 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини (а.с. 101-104 т.2).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20.03.2024 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду, закрито підготовче судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації та призначено справу за позовом до судового розгляду (а.с.143-145 т.2).

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації свого представника до суду не направила, направили лист, у якому просили розглядати справу без їх участі.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку позивача та її представника, суд дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась - ОСОБА_4 , батьками якого є батько: ОСОБА_3 , мати: ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.03.2018 року серія НОМЕР_1 (а.с. 12 т.1).

17.08.2023 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 14-15 т.1).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно частини першої та другої ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісія з питань захисту прав дитини Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, громадянкою ОСОБА_1 (а.с. 114-117 т.2).

Згідно довідки спеціалізованого навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «ЛІЛЕЯ» № 77 від 22.06.2023 року влаштувала у вищевказаний заклад ОСОБА_4 мати - ОСОБА_1 , приводить до дитячого садку мати та бабуся, батька в закладі бачили один раз на початку червня 2023 року. Дитина ОСОБА_4 доглянута та в позитивному емоційному стані (а.с. 7 т.2).

Згідно характеристики спортивного клубу «Блум» ОСОБА_4 старанна та врівноважена, на тренування її приводить мама - ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5 (а.с. 37 т.2).

Також, судом оглянуті та враховані інші докази надані стороною позивача, а саме копії: фотографій дитини, договору про надання спортивних послуг, квитанцій про оплату занять, скринів з месенджеру, звернення до органів поліції, письмовї пояснення до державної адміністрації,копії дипломів, трудової книжки, наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 , довідки сімейного лікаря, характеристика ОСОБА_1 , довідки огляду лікарем психіатром, свідоцтва про право власності на житло, договору дарування частин квартири.

Також, у судовому засіданні допитана в якості свідка - ОСОБА_6 , яка показала суду, дитина ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , вона була в квартирі, де вони проживають, у дитини є своя кімната, іграшки, книжки. ОСОБА_1 турботлива мати, яка любить свою дитину, дитина життєрадісна, усміхнена, охайна.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 28.12.2020 у справі № 487/2001/19-ц, міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Будь-яких негативних відомостей про позивача і про її відношення до дитини суду не надано.

Враховуючи наведене, а також висновок, наданий Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 з матір`ю, суд приходить висновку про можливість ухвалення рішення на користь позивача, оскільки не встановлено, що таке рішення буде суперечити інтересам дитини або інших осіб, чи призведе до погіршення становища дитини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Тобто, у разі, якщо дочка буде проживати разом з матір`ю, права батька не будуть порушені та він не буде позбавлений можливості здійснювати свої батьківські права та виконувати обов`язки щодо дитини у повному обсязі.

Крім того, кожний із батьків не позбавлений права піднімати у майбутньому питання щодо зміни місця проживання дитини з урахуванням обставин, що матимуть істотне значення. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.04.2022 року у справі № 359/6726/20 (провадження № 61-17922св21).

Отже, враховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, керуючись положеннями Конвенції про права дитини (в якій реалізовано принцип домінанту інтересів дитини над усіма іншими), з урахуванням встановлених обставин справи, оцінивши належним чином надані докази, суд, виходячи із якнайкращих інтересів малолітньої ОСОБА_4 , її віку, права на гармонійний розвиток і належне виховання, ставлення матері та батька до своїх батьківських обов`язків, уваги і турботи батьків, розвитку дитини в добрих умовах, в атмосфері любові, емоційної стабільності та матеріальної забезпеченості, фактичне проживання дитини з матір`ю з народження, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, дійшов переконання що для забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі доцільним є проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 04.10.2023 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 21.12.2023 року змінена та забезпечено позов до набрання законної сили рішення суду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод зустрічам ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4 кожної суботи місяця починаючи з 16:00 год до 20:00 год під час його перебування в м.Києві та спілкування ОСОБА_3 з малолітньою дочкою ОСОБА_4 шляхом відеозв`язку за допомогою застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» та/або програм «Zoom», «Skype» щодня у будні дні з 17:30 год. і до 20:00 год.

Згідно з ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи вирішення справи по суті скасуванню разом з набранням рішенням чинності підлягають застосовані судом заходи забезпечення позову, вжиті постановою Київського апеляційного суду від 21.12.2023 року.

Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 073, 00 грн відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", який згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у справі 759/17448/23.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, , адреса: м.Київ, вул. Г.Юри, 9.

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2024.

Суддя Ю.О. Твердохліб