Справа № 214/9376/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за період з листопада 2020 року по листопад 2023 року, у сумі 10 382 гривні 86 коп. та за період з 21.12.2020 по 21.02.2022 інфляційні втрати у сумі 242 гривні 47 коп. і 3% річних у сумі 66 гривень 04 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по їх сплаті. В обґрунтування вимог зазначено,що позивачем розпочато функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди та групи будинків та споруд, об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Саксаганського району м. Кривого Рогу, в тому числі по АДРЕСА_1 . Відповідач є споживачем наданих позивачем послуг за адресою АДРЕСА_1 , що надавались йому в повному обсязі, однак своєчасно та в повному обсязі кошти за надані послуги не сплачував, в результаті чого утворилась за житлово-комунальні послуги, яку позивач просить стягнути на свою користь.

Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року прийнято до розгляду справу, розгляд ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_3 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про стягнення штрафу з директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» Цопи Людмили Анатоліївни.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 на вимогах наполягав з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_3 вимоги позову не визнав, суду пояснив, що дія договору про надання послуг з управління будинком чи спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі м. Кривого Рогу від 13.09.2013 між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та ТОВ «Житлосервіс-КР» мав діяти з 01.10.2013 по 01.10.2014, тобто починаючи з -01.10.2014. додаткова угода до договору не має дати її укладання, тобто невідомо, коли вона була укладена: до 01.10.2014 чи після 01.10.2014. Функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групою будинків і споруд та об?єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях,розпочинають здійснюватися з 01.04.2013 та діє безстроково, але як вони можуть розпочатися з цієї ати, якщо договір був укладений 13.09.2013, тобто за 5 місяців до укладання договору від 13.09.2013. А тому додаткова угода (без дати її укладення, дати, коли вона вступає в дію, тощо) не є невід`ємною частиною цього договору. Зазначено про наявність подання прокурора м. Кривого Рогу ОСОБА_4 про усунення порушень в тому числі й сто воно позивача, яке не було виконано посадовими особами Криворізької міської ради та про відмову виконкому Криворізької міської ради виконувати вимоги договору від 13 вересня 2013 року щодо дотримання ТОВ «Житлосервіс-КР» умов договору, контролю за діяльністю позивача, тощо. Бездіяльність виконкому Криворізької міської ради у зв`язку з цим призвело до тяжких наслідків, а саме позбавляє співвласників багатоквартирних будинків розпоряджатися своїм майном та призвело до створення в м. Кривому Розі кріпосницьких умов у комунальній сфері, що є порушенням ряду статей Конституції України. Вважає, що виконком Криворізької міської ради покриває протиправні дії ТОВ «Житлосервіс-КР» і тому з 2014 року не були притягнуті до відповідальності посадові особи виконкому. При цьому метою договору від 13.09.2013 було створення в тому числі відповідачу належних умов проживання згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами та правилами, однак ОСОБА_2 не знає, які саме належні умови для проживання створив йому позивач з огляду на припинення дії договору 01.10.2014, а додаткова угода до неї є нікчемною. При цьому конкурс на визначення управителів у м. Кривому Розі у 2013 році був визнаний прокурором міста Кривого Рогу ОСОБА_4 таким, що порушує українське законодавство і тому надав 30 днів голові міськради для проведення повторного конкурсу, яким так і не було проведено. ОСОБА_2 є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочинів, у тому числі договору від 13.09.2013, тому просить відмовити у задоволенні вимог.

Відповідач ОСОБА_2 підтримав свого представника.

Відзиву на позов та письмових доказів на обґрунтування своїх заперечень, сторона відповідача не подала.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджено письмовими доказами, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2006 є власником вказаного житлового приміщення (а.с. 10 інформація) та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ТзОВ «Житлосервіс-КР» за вказаною адресою.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII).

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

Крім того, наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні зобов`язує, зокрема, по його утриманню та нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг незалежно від місця фактичного проживання, що узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2019 року у справі №756/10344/14.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вимог ст.ст.66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За частинами 2, 11 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком. Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Відповідно до частин 1, 5 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та надає мешканцям району послуги з утримання будинків і прибудинкової території, в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 . Надання таких послуг здійснювалось ТОВ «Житлосервіс-КР» на підставі договору від 13 вересня 2013 року, укладеного між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «Житлосервіс-КР» та додаткової угоди до нього.

Інформація про це є публічною та доступною всім споживачам, оскільки була доведена до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження. Ураховуючи це, інформація про те, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем багатоквартирних будинків в Саксаганському районі, в тому числі буд. АДРЕСА_2 , є публічною та знаходиться у вільному доступі.

Указаний договір від 13 вересня 2013 року в судовому порядку недійсним не визнано, підстави для визнання його нікчемним, як і додаткової угоди до нього, у суду відсутні.

Тому оскільки ТОВ «Житлосервіс-КР» прийнято багатоквартирний будинок за адресою АДРЕСА_2 на обслуговування, між позивачем та відповідачем наявні договірні правовідносини.

У період листопада 2020 року по листопад 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Житлосервіс-КР» надавалися житлово-комунальні послуги, плата за надання яких нараховувалася за затвердженими в установленому порядку тарифами, що не спростовано відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача, сума заборгованості за житлово-комунальні послуги за вказаний період становить 10 382,86 грн. (а.с. 11).

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано, свого розрахунку не надано.

Оскільки між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тощо, відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12).

В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N642/8210/16-ц, провадження N61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг.

Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).

Відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних, так як споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду на обґрунтування своїх заперечень відзиву на позов з доводами та належними і допустимими доказами на спростування тверджень і письмових доказів ТОВ «Житлосервіс-КР» про надання останнім відповідачу житлово-комунальних послуг, вказаних в актах виконаних робіт на заявлену суму у розмірі 10 382,86 грн., суд же здійснює розгляд справи на засадах змагальності сторін та на підставі поданих учасниками процесу письмових доказів, бо кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували його звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем. Разом з тим, позивачем було надано до позовної заяви наряди-завдання, інформацію про витрати на утримання будинку, калькуляції, роз`яснення про нарахування послуги з освітлення місць загального користування тощо.

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання та отримання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13; постанова Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18) тому оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.12.2020 по 21.02.2022 (а.с.12).

Щодо укладання договору послуги з управління багатоквартирним будинком з управителем, то частина перша статті 15 цього Закону також визначає, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. Отже, договір про надання послуг з управління, що укладений на виконання рішення зборами співвласників, є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У такому разі укладання індивідуального договору співвласника з управителем не вимагається, тому його відсутність не може бути підставою для відмови в позові. Заперечення відповідача, що для укладання договору про надання послуг з управління необхідна участь в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку, також не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, а у випадку прийняття ними відповідного рішення - управителем, як їх повіреним, але від імені і в інтересах співвласників, чи об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є обов`язковим.

При цьому позивач на підтвердження факту надання послуги протягом періоду, за який управитель нараховує споживачу плату за послуги, до позовної заяви надав докази у справі (акти виконаних робіт, тощо), а за договором з управління багатоквартирним будинком послуга надається всім співвласникам, а не конкретно відповідачу.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 березня 2023 року у cправі № 920/1343/21

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).

Ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Тому підлягають відшкодуванню позивачу понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу та позовної заяви до суду (а.с. 3, 4).

Керуючись статтею 162 ЖК України, статями 509, 625 ЦК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з листопада 2020 року по листопад 2023 року, у сумі 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) гривні 86 коп. та за період з 21.12.2020 по 21.02.2022 інфляційні втрати у сумі 242 (двісті сорок дві) гривні 47 коп. і 3% річних у сумі 66 (шістдесят шість) гривень 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР», , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, буд. 17-А.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1

Представник відповідача ОСОБА_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 14 червня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко