УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/10513/24

Провадження № 2-о/638/205/24

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Яковлева В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла заява від ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження за заявою подружжя.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2024 року вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Яковлевої В.М.

Матеріали вищевказаної цивільної справи передані у провадження судді Яковлевої В.М. 11 червня 2024 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись із зазначеною заявою, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 8 частини 1 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В силу вимог частини 5 статті177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно із пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до заяви про розірвання шлюбу додається оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст.121 ЦПК (у попередній редакції).

Заява не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки до неї повинно бути додано, як доказ, свідоцтво про укладення шлюбу в оригіналі, а якщо це неможливо зробити з будь-яких причин, то дублікат цього свідоцтва, або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану, що підтверджує факт укладення шлюбу. Позивачем не надано до заяви ні свідоцтва про укладення шлюбу в оригіналі, ні його дублікату, ні витягу із вказаного Реєстру.

Крім того, заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя потрібна містити згоду на розірвання шлюбу як чоловіка, так і жінки та відповідно бути взаємно підписаною, що буде підтвердженням взаємної згоди осіб на розірвання шлюбу.

У зв`язку з чим, заявнику у заяві необхідно зазначити в якості другого заявника ОСОБА_2 та відповідно останній необхідно підписати вказану заяву для належного її прийняття судом до розгляду.

Крім того, відповідно до статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дітей, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення заяви без руху та надання заявнику п`ятиденного строку з моменту отримання цієї ухвали для усунення наведених недоліків - шляхом надання суду: оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу, його дублікату або витягу з Державного реєстру актів цивільного стану; заяву ОСОБА_2 про її згоду на розірвання шлюбу за заявою подружжя; нотаріально посвідчений договір, укладеного між сторонами про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дітей.

Керуючись статтями 175, 177, 185-187, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Встановити заявнику п`ятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо недоліки не будуть усунені протягом встановленого судом строку, заяву буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Яковлева