Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8457/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового -засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пийтерфолівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги, дітей у покійного спадкодавця не було, заповідальне розпорядження не укладав.

Дружина покійного-позивачка ОСОБА_1 , проживала і була зареєстрована у спадковому будинку, а тому вважається, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки Пийтерфолвівської сільської ради дворогосподарство в АДРЕСА_1 , відповідно до записів господарської книги, рахується за ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки сільської ради на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним проживали і були прописані в будинку його дружина позивачка ОСОБА_1 .

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку (діти, інваліди, непрацездатні особи тощо) не має.

У зв`язку з тим, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не звертався ні до сільської ради, ні в бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до листа-відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві.

Позивач ОСОБА_1 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Нечаєв В.В., подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач-представник Пийтерфолівської сільської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання заявленного до них позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги, дітей у покійного спадкодавця не було, заповідальне розпорядження не укладав.

Дружина покійного-позивачка ОСОБА_1 , проживала і була зареєстрована у спадковому будинку, а тому вважається, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до довідки Пийтерфолвівської сільської ради дворогосподарство в АДРЕСА_1 , відповідно до записів господарської книги, рахується за ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки сільської ради на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним проживали і були прописані в будинку його дружина позивачка ОСОБА_1 .

Осіб, які б мали право на обов`язкову частку (діти, інваліди, непрацездатні особи тощо) не має.

У зв`язку з тим, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не звертався ні до сільської ради, ні в бюро технічної інвентаризації з метою оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, у позивачки ОСОБА_1 виникла необхідність визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку.

Відповідно до правил, встановлених ст. 1268 ЦК України, визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Правовстановлюючих документів на будинок не оформлено.

Відповідно до лист-відмови нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину не вдається можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходяться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється.

З роз`яснень наданих державною архітектурно-будівельною інспекцією України в листі № 40-12-2409 від 01.09.2011 року «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992 року» вбачається, що 05.08.1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Постановою КМУ від 05.08.1992 року № 449, тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти.

В свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» викладено наступну правову позицію: « Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення».

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_1 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 кв.м., житлова площа 16,7 кв.м.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта