Справа № 513/1573/23
Провадження № 2/513/72/24
Саратський районний суд Одеської області
13 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Реу Р.В., представника відповідача адвоката Кокарєва А.П., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
у с т а н о в и в:
05 червня 2024 року до суду від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Реу Р.В. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребувати від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо наявності у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківських рахунків в АТ КБ «Приватбанк», та надати виписку з закритих та відкритих рахунків за період з 01 січня 2020 року по дату надання виписки.
У підготовчому засіданні позивачка та її представник адвокат Реу Р.В. клопотання підтримали та просили задовольнити зазначивши, що іншим чином отримати дану інформацію не має можливості. Також просили поновити строк на подання відповідного клопотання, оскільки інформація про наявність у відповідача баківського рахунку у АТ КБ «Приватбанк» стала відома позивачці із слів виконавця, тому строк звернення із вказаним клопотанням пропущено із поважних причин.
Представник відповідача адвокат Кокарєв А.П. проти заявленого клопотання заперечив та зазначив, що клопотання подано із пропуском строку визначеного ЦПК України, а також позивачка могла дізнатись про наявність рахунків при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження, тому поважні причини строку подання клопотання про витребування доказів відсутні.
Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання, заслухавши позивачку та її представника, представника відповідача, дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Виходячи з положень пункту 3 частини першої статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
За змістом положень ч. 2 та 4 ст. 81 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
У заяві про витребування доказів має бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 ЦПК України)
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України)
Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.
Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. (стаття 127 ЦПК України).
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
У судовому засіданні представником позивачки - адвокатом Реу Р.В., зазначено про те, що про наявність рахунків у відповідача в АТ КБ «Приватбанк» позивачка дізналась від виконавця під час усної розмови, на час звернення із позовною заявою у позивачки така інформація була відсутня, що у судовому засіданні підтвердила також і позивачка.
Отже, дотримуючись принципу змагальності та рівності сторін у наданні суду доказів, суд має забезпечити право сторони на подання доказів, натомість оцінка цим доказам на предмет їх належності, достатності, допустимості та достовірності здійснюється судом під час ухвалення у справі рішення в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.
За таких обставин, суд вважає, що стороні позивача слід поновити строк для подання відповідного клопотання.
Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Враховуючи підставу та предмет позову, об`єктивну неможливість позивачкою отримати докази, які є предметом клопотання, особисто, тобто є складнощі для отримання витребуваних доказів, з метою забезпечення змагальності сторін, всебічного, повного об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів у справі, з`ясування всіх обставин по справі та правильного вирішення судової справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування вказаних доказів, у зв`язку із чим клопотання представника позивача адвоката Реу Р.В. про витребування від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» інформації щодо наявності рахунків у відповідача у АТ КБ «Приватбанк» та банківської виписки підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 69, 70, 81, 84, 91, 197, 198, 200, 223, 258- 261 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Реу Р.В. задовольнити.
Поновити стороні позивача процесуальний строк для подання до суду клопотання про витребування доказів.
Відповідь на запитувану інформацію направити на адресу Саратського районного суду Одеської області в термін до 10 липня 2024 року.
У підготовчому засіданні оголосити перерву до 10 години 45 хвилин 10 липня 2024 року.
Попереджаю, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.
Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. (ч.8 та ч.9 ст. 84 ЦПК України)
Ухвала оскарження окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К. Ю. Рязанова