Справа № 462/5781/14-ц Головуючий у 1 інстанції Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/495/23 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Марко О.Р.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Оприска Миколи Васильовича на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року у складі судді Бориславського Ю.Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського територіального округу Шахрай Світлани Омелянівни, Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту, -

встановив:

У серпні 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 , з участю третіх осіб приватний нотаріус Львівського міського територіального округу Шахрай С.О., Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . У встановленому законом порядку вона подала до Другої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де їй було повідомлено, що 02 лютого 2012 року її батько склав заповіт на користь ОСОБА_3

Стверджувала, що батько ще задовго до смерті хворів на психічне захворювання і з цього приводу тривалий час лікувався та перебував на обліку в психіатричному диспансері, що, на її переконання, свідчить про те, що він у момент складання спірного заповіту не міг усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними.

Посилаючись на частину першу статті 225 та частину другу статті 1257 ЦК України, просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 від 02 лютого 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом ЛМТО Шахрай С.О.

Оскаржуваним рішенням позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 від 02.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шахрай С.О.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 адвокат Оприско М.В.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Оприска Миколи Васильовича задоволено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року скасовано та ухвалено постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Львівського міського територіального округу Шахрай Світлана Омелянівна, Друга Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 . Постанову Львівського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року скасовано. Передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Просить скасувати оскаржуване рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту відмовити.

15.08.2024 позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву про укладення мирової угоди та закриття провадження у справі, до заяви додано оригінал мирової угоди.

В судовому засіданні учасники справи просили суд про затвердження мирової угоди, наслідки затвердження угоди судом їм роз`яснені та зрозумілі.

Перевіривши доводи заяви про затвердження мирової угоди та дослідивши умови мирової угоди, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що така укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, які стосуються виключно прав та обов`язків сторін справи щодо спадкового майна ОСОБА_5 , а саме: квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 ; грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк»; 1/9 (однієї дев`ятої) частки житлового будинку АДРЕСА_3 .

Мирова угода підписана позивачкою та відповідачкою особисто, обмежень, у тому числі на укладення мирової угоди, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що затвердження судом цієї мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства України.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із укладенням мирової угоди, сторонам роз`яснено та зрозумілі.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 у такій редакції:

1. Мирова угода укладається Сторонами з метою врегулювання спору, на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків Сторін щодо спадкового майна ОСОБА_5 : квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 ; грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ Приватбанк; 1/9 (однієї дев`ятої) частки житлового будинку АДРЕСА_3 .

2. Сторони визнають необхідність виходу за межі предмета спору з метою розподілу спадкового майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , на 1/9 (одну дев`яту) частку житлового будинку

АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 визнає за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ; грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ Приватбанк.

5. Відповідач та Позивач, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення свої дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту визнання та затвердження Мирової угоди судом із закриттям провадження у справі, за ОСОБА_3 визнається право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартиру АДРЕСА_2 ; грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ Приватбанк, а за ОСОБА_1 визнається право власності в порядку спадкування на 1/9 (одну дев`яту) частку житлового будинку АДРЕСА_3 .

6. За наслідками укладення даної Мирової угоди за ОСОБА_1 визнається право власності на 1/9 (одну дев`яту) частки житлового будинку АДРЕСА_5 .

7. За наслідками укладення даної Мирової угоди за ОСОБА_3 визнається право власності на:

а) квартиру АДРЕСА_1 ;

б) 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 ;

в) грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в АТ КБ Приватбанк міста Львова.

8. Сторони домовились, що дана мирова угода є підставою для набуття Сторонами права власності на майно та проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Сторони обізнані, що ухвала Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди у справі № 462/5781/14-ц, яка набрала законної сили - є підставою для проведення відповідних реєстраційних дій.

9. Сторони зобов`язуються не чинити перешкод одна одній у здійсненні реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно відповідно до умов Мирової угоди.

10. Сторони домовились, що дана Мирова угода є документом, що підтверджує відсутність будь-яких претензій щодо розподілу Сторонами спадкового майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11. Дана угода укладена за домовленістю сторін, без примусу, при повному розумінні умов угоди та її наслідків. Сторони погоджуються, що обмін належними їм правами у порядку та спосіб, що визначені цією Мировою угодою, фіксує їх взаємні поступки одна одній у питанні вирішення правового спору, що має місце до з`ясування обставин справи та їх оцінки судом.

12. Сторони погоджуються та підтверджують, що у разі вчинення будь-яких дій Стороною чи у разі бездіяльності Сторони, що матиме наслідком скасування ухвали Львівського апеляційного суду про затвердження мирової угоди, цивільна справа № 462/5781/14-ц направляється для продовження судового розгляду до суду апеляційної інстанції.

13. У зв`язку з укладенням мирової угоди сторони у справі, вважають спір врегульованим і підтверджують відсутність будь-яких претензій одна до одної.

14. Сторони у справі просять суд затвердити укладену мирову угоду і закрити провадження у справі.

15. З процесуальними наслідками, передбаченими ст. 207, 208, 256 ЦПК України сторони ознайомлені і вважають, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

16. Угода набирає чинності з дня постановлення судом ухвали про затвердження даної Мирової угоди.

Мирова угода складена в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один для суду та по одному для кожної із Сторін у справі.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 листопада 2017 року - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб приватного нотаріуса Львівського міського територіального округу Шахрай Світлани Омелянівни та Другої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 15 серпня 2024 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк