№ 201/689/22
провадження 2з/201/72/2024
У Х В А Л А

28 березня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Могиліною Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання представника відповідача про витребування, забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 грудня 2021 року разом з іншими позивачами звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Ідея банк» про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги змінювалися (заявлялися трьома позивачами окремо і мають різні справи), доповнювалися і уточнювалися. Справа по суті не слухалася, виносилися ухвали, розглядаються клопотання, спір по суті не вирішено.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про витребування, забезпечення доказів, в якому ставилося питання про: 1) витребування у позивача ОСОБА_1 договорів позики та/або розписки про отримання в борг грошових коштів, які використовувалися для відкриття депозитних договорів в АТ «Ідея Банк» та 2) витребування у ОСОБА_2 договорів позики та/або розписки про отримання в борг грошових коштів, які використовувалися для відкриття депозитних договорів в АТ «Ідея Банк», що, на думку цього представника стосуються розгляду цієї цивільної справи і потрібно для доказу спростування позовних вимог, розгляду справи, оскільки отримати їх (вказані документи) відповідач або його представник не можуть.

Відповідно ст. 84 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України заява про витребування, забезпечення доказів розглядається протягом п`яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов`язковою.

З`ясувавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та заяви про витребування доказів, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити з огляду на наступне.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника АТ «Ідея Банк» про витребування вiд ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договорів позики та або розписок про отримання в борг грошових коштiв, якi використовувались для вiдкритгя позивачем депозитних договорiв в АТ. Свої заперечення мотивував тим, що після ознайомлення ним з усіма клопотаннями представника АТ «Ідея Банк» 26 березня 2024 року позивачем через канцелярію суду була надана заява про залучення доказів, які долучені судом до матеріалів справи. Наявність зазначених доказів свідчить про безпідставність зазначених клопотань.

Зокрема, разом з заявою про залучення доказів від 26 березня 2024 року позивач надав суду на підтвердження джерела походження коштів ОСОБА_1 про які він зазначає в уточненій позовній заяві копії його банківських квитанцій (заяв на видачу готівкових коштів) з різних банків України в яких він мав банківські вклади з 17 грудня 2012 року по 19 березня 2021 року, а саме: 1. ПАТ «БАНК КІПРУ», 17 грудня 2012 року -- 288 659.20 гривень -- екв. 36 114.00 доларів США. 2. ПАТ «БАНК КІПРУ», 02 квітня 2013 року -- 293 079.17 гривень -- екв. 36 666.98 доларів США. 3. ПАТ «Ідея Банк», 16 червня 2016 року -- 66 962.29 гривень. 4. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 14 липня 2017 року -- 1 000 000.00 гривень. 5. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 06 вересня 2017 року -- 300 000.00 гривень. 6. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 07 вересня 2017 року -- 59 752. 00 гривень. 7. ПАТ «Ідея Банк», 04 жовтня 2017 року -- 1 068 254.90 гривень. 8. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 07 листопада 2017 року -- 150 000. 00 гривень. 9. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 22 грудня 2017 року -- 28 100.00 гривень. 10. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 22 грудня 2017 року -- 530 100. 00 гривень. 11. ПАТ «АЛЬФА-БАНК», 22 серпня 2018 року -- 299 945. 60 гривень. 12. ПАТ «Ідея Банк», 06 листопада 2018 року -- 3 175 787. 87 гривень -- евк. 113 359.00 доларів США. 13. АТ «АЛЬФА-БАНК», 14 листопада 2018 року -- 55 583.94 гривень -- екв. 1990.96 доларів США. 14. АТ «АЛЬФА-БАНК», 14 листопада 2018 року -- 3 442 992.81 гривень -- екв. 123 324.48 доларів США. 15. ПАТ «Ідея Банк», 09 січня 2018 року -- 1 113 411.02 гривень -- екв. 39 478.00 доларів США. 16. АТ «АЛЬФА-БАНК», 27 лютого 2019 року -- 6 084.31 гривень -- екв. 225.49 доларів США. 17. АТ «АЛЬФА-БАНК», 27 лютого 2019 року -- 376 866.37 гривень -- екв. 13 967.00 доларів США. 18. ПАТ «Ідея Банк», 11 травня 2019 року -- 26 870.00 гривень. 19. ПАТ «Ідея Банк», 04 червня 2019 року -- 3 500 000.00 гривень. 20. ПАТ «Ідея Банк», 13 червня 2019 року -- 602 746.21 гривень. 21. ПАТ «Ідея Банк», 05 вересня 2019 року 640.00 гривень. 22. АТ «АЛЬФА-БАНК», 12 березня 2020 року -- 4 760 708.58 гривень -- екв. 185 791.00 доларів США. 23. ПАТ «Ідея Банк», 06 липня 2020 року -- 60 600.00 гривень. 24. АТ «АЛЬФА-БАНК», 13 липня 2020 року -- 3 961 652.08 гривень -- екв. 146 997.35 доларів США. 25. ПАТ «Ідея Банк», 10 серпня 2020 року -- 500 000.00 гривень. 26. ПАТ «Ідея Банк», 10 серпня 2020 року 4874.00 гривень. 27. ПАТ «Ідея Банк», 10 серпня 2020 року -- 500 000.00 гривень. 28. АТ «АЛЬФА-БАНК», 19 березня 2021 року -- 5 227 199.73 гривень -- екв. 188 824, 82 доларів США.

З вищезазначених доказів вбачається, що загальна сума належних ОСОБА_1 готівкових коштів станом на 01 вересня 2020 року в гривневому еквіваленті складає 31 400 870.08 гривень.

У той же час з уточненої позовної заяви ОСОБА_1 та його пояснення від 13 лютого 2024 року вбачається, що загальних розмір усіх 39-ти його вкладних, які є предметом цієї справи, складає 19 500 000 грн., що набагато менше від розміру наявних у позивача коштів станом на час укладення ним усіх його 39-ти вкладних договорів у АТ «Ідея Банк». Усі інші вимоги позивача (проценти, 3% річних, інфляційні та пеня) є похідними від його основної вимоги на 19 500 000 грн. Тому позивач повинен довести суду наявність у нього саме коштів у розмірі усіх його вкладів станом на час укладення цих вкладів - 19 500 000 грн., а не у розмірі усіх його позовних вимог на загальну суму 56 671 012.32 грн

В судовому засіданні позивач заявив, що не може на даний час відшукати оригінали договорів позики, на підставі яких раніше його син ОСОБА_2 брав кошти в борг для інвестування. Тому позивач зазначав, що не буде посилатися на них як на підставу наявності у нього грошових коштів, адже він надав суду більш ніж достатньо банківських квитанцій про зняття ним готівки у різних банківських установах.

Тому у зв`язку з вищезазначеним для підтвердження позивачем джерела походження коштів про які він зазначає в уточненій позовній заяві не має необхідності додатково витребовувати боргові розписки чи договори позики, які виходять за межі предмету доказування по даній справі. З цих підстав клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Крім того, законом не передбачено право чи обов`язок суду збирати і надавати в справу докази на підтвердження позиції чи вимогу будь-якої сторони, частина витребуваних документів матеріалах справи вже є (наданих при подачі позову /копії договорів, довіреностей, листування, квитанції, свідоцтва та інш./ і вже витребуваних та оглянутих судом договорів позивача), не зазначено в законі і можливість забезпечення та витребування доказів саме для проведення певних процесуальних дій, також у заяві не зазначено обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами та з якою метою потрібно їх забезпечити, а тому з урахуванням вище викладених обставин не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на вимогах свого клопотання, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються. Не вказано також для чого потрібно в такому порядку витребувати вказані документи (тільки огляд, чи і долучення, дослідження чи інш. /для чого?/), невідомо кому потрібно ці матеріали можливо для проведення експертизи, але клопотання таке не заявлене (та в якому вигляді потрібно витребовувати інформацію /для чого саме в такому вигляді/), про що вони будуть свідчити.

Вирішення питань заявленого клопотання можливе і без окремого забезпечення доказів шляхом дослідження матеріалів справи в передбаченому законом порядку.

Судом в цьому складі справа ще не розглядається по суті, пояснення сторони не давали, матеріали справи не досліджені, перевірка доказів не проведена, клопотання розглянуто не всі, інших доказів на підтримку клопотання не надано.

Суду до цього клопотання надано докази того, що вказаний відповідач або його представник зверталися до вказаних осіб (позивача, третьої особи, банку інш.) стосовно надання названих матеріалів чи документів, але немає доказів того, що неможливо надання вказаних в клопотанні доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

При таких обставинах суд вважає не можливим задоволення клопотання в такому вигляді про забезпечення, витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 116-118, 182, 200, 222, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про забезпечення, витребування доказів шляхом витребування у 1) позивача ОСОБА_1 договорів позики та/або розписки про отримання в борг грошових коштів, які використовувалися для відкриття депозитних договорів в АТ «Ідея Банк» та 2) витребування у ОСОБА_2 договорів позики та/або розписки про отримання в борг грошових коштів, які використовувалися для відкриття депозитних договорів в АТ «Ідея Банк» - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 28 березня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -