Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/613/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С. Онисько., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської міської ради ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб - 20 липня 2007 року, про що посадовою особою виконавчого комітету Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області було внесено відповідний актовий запис за №9 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 У шлюбі у сторін народилось троє дітей: старший син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.12.2006 року, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.07.2012 року та менший син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 25.04.2018 року

Сімейне життя у сторін проходило в мирі та гармонії (до певного періоду), проживали вони разом в будинку за місцем реєстрації позивача. Восени 2021 року, а саме 29 листопада (коли в сімейному крузі святкували день народження старшого сина - ОСОБА_5 ), відбулася певна розмова після якої відповідачка ОСОБА_2 почала досить дивно поводитись, вона замкнулась в собі та майже не розмовляла із позивачем. Відповідачка почала, частіше навідуватись до батьківського будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . З кожним її візитом до батьків вона все більше часу проводила там, а не в рідній хаті в колі своєї сім`ї. Спочатку вона йшла до них на 2-3 години майже щодня, однак з часом її візити до батьків могли розтягнутися на весь день, а вся хатня робота лягала на плечі позивача. Вищезазначене поведінка відповідачки провокувала постійні конфлікти між сторонами, позивач не міг спокійно спостерігати за тим як рідна людина віддаляється від нього та дітей. Вона постійно приходила втомлена від батьків та не цікавилась хатніми обов`язками. Весною (приблизно в квітні) 2022 року відповідачка вперше залишилась ночувати в будинку батьків та повернулась додому ввечері наступного дня. Прийшовши додому, сказала позивачу, що батькові стало погано і вона вирішила залишитись ночувати у них поки йому не стане краще. На питання позивача чому не відповідала на телефонні дзвінки сказала, що телефон розрядився, а зарядне до телефону залишила вдома. Така поведінка відповідачки позивача не влаштовувала.

Останньою краплею була подія яка відбулася перед днем народженням середущого сина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), адже приблизно 10 червня відповідачка зібрала деякий одяг та не поверталася додому більше 10 днів. Позивачу здалося, що вона навіть забула про день народження сина, адже позивач тоді їй подзвонив та нагадав, що їй слід повернутися додому та привітати дитину. В 2022 році всі обов`язки і мами і батька перейшли на плечі позивача і якщо спочатку діти цікавились де мама то з часом навіть перестали запитувати коли мама повернеться.

Станом на сьогоднішній день з сторони спілкуються виключно по телефону, і в процесі однієї з розмов відповідачка повідомила, що вона не хоче повертатися додому та не бажає зберігати шлюб. Стосовно дітей, вона сказала, що позивач добре справляється з обов`язками то нехай середущий син і менший залишаться проживати із позивачем, а старший син - ОСОБА_5 нехай вибирає сам. Старший син вже досить дорослий, навчається в Ужгородському національному університеті на біологічному факультеті, тому він зробив свідомий та дорослий вибір та сказав, що не хоче щоб мама залишилась зовсім сама, а тому переїде жити до неї та буде допомагати.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання заявлених вимог позову, які просив суд задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти задоволення вимог позовної заяви

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Виноградівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що при прийнятті рішення врахувати Висновок органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 18.03.2024 року за №02.1-15/1231, згідно до якого визначення місця проживання дітей сторін з позивачем, буде відповідати інтересам дітей..

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України.

Під час судового слідства встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 20 липня 2007 року, про що посадовою особою виконавчого комітету Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області було внесено відповідний актовий запис за №9 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 У шлюбі у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та менший син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

На протязі останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю.

Проживати разом із відповідачкою однією сім`єю позивач не бажає.

Стаття 104 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 2 ст. 112 СК України, - «… Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення…».

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає державній реєстрації в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ст.115 ч.3 Сімейного кодексу України).

При розгляді питання про розірвання шлюбу в порядку позовного провадження суд приймає рішення, в резолютивній частині якого зазначає висновок по суті заявлених позивачем вимог (ст.215 ЦПК України).

У зв`язку із чим позовні вимоги щодо розірванню шлюбу між сторонами підлягають до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, шо відповідачка ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та утримання своїх дітей, їх життям не цікавиться, зв`язків не підтримує. Позивач являється єдиним піклувальником своїх дітей, здійснює за ними постійний догляд, якого вони потребують, самостійно здійснює їх утримання та виховання.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч.3 ст. Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Крім того, суд звертає увагу обох сторін на те, що для гармонійного та повноцінного розвитку дитини участь обох батьків у вихованні дітей є важливим, та, останніми, як батьками дітей, в свою чергу, слід налагодити відносини між собою з метою досягнення належного спільного виховання дитини.

При прийнятті рішення судом також враховано Висновок органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 18.03.2024 року за №02.1-15/1231, згідно до якого визначення місця проживання спільних дітей сторін з позивачем, буде відповідати інтересам дітей

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі позивачем - ОСОБА_1

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 24, 104, 110, 112, 115, 150, 155, 160, 161 СК України, ст.ст.8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст.ст.2-5,10,12,13,18,81,144,223,259,263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Шлюб, зареєстрований 20 липня 2006 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , посадовою особою виконавчого комітету Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, відповідний актовий запис за №9 - р о з і р в а т и.

Визначити місце проживання спільних неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за батьком,- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою : АДРЕСА_2 та залишити синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта