КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №824/33/24
провадження №22-вк/824/40/2024 Головуючий суддя: Сушко Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Сушко Л.П.,

за участю секретаря Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві заяву адвоката Кєєр Олени Сергіївни, яка діє в інтересах MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023 за позовом MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (Україна), правонаступником, якої є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (Україна) про стягнення 38 390,88 євро, у тому числі 33 136,97 євро заборгованості за поставлений товар, 2 934,33 євро процентів річних та 2319,58 євро штрафу, а також відшкодування по сплаті арбітражного збору та витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява компанії MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року у справі №260/2023.

Заява обгрунтована тим, що між MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) як постачальником, і ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом», як покупець, було укладено Договір поставки товару № 645(2)19SL/53-121-01-20-08974 від 10.01.2020 року.

ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом», як покупець не здійснив оплату за поставлений товар у строки, передбачені Договором.

НА виконання вимог щодо арбітражного порядку вирішення спору MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) звертався до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) із претензією (вих. № 003 від 06.10.2020 року).

Оскільки сторонами не вдалось врегулювати спір MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) звернувся з позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі № 260/2023 від 12.01.2024 року позовні вимоги MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) задоволено частково, а саме вирішено: стягнути з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь MW Brothers Worldwide s.r.o. 33136,97 євро заборгованості за поставлений товар, 2937,47 євро процентів річних та 1000 євро відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 37060,44 євро та 2812,56 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Звернула увагу суду на те, що 11.01.2024 року відбулась державна реєстрація припинення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 11.04.2024 року відбулась державна реєстрація правонаступника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та його філій (відокремлених підрозділів), що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є правонаступником Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Вказувала, що оскільки боржник має місцезнаходження на території України, то зазначена заява підсудна Київському апеляційному суду.

На підставі викладеного представник MW Brothers Worldwide s.r.o. адвокат Кєєр О.С. просила визнати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12.01.2024 року у справі № 260/2023 та видати виконавчий лист про стягнення з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь компанії MW Brothers Worldwide s.r.o. 33136,97 євро заборгованість за поставлений товар, 2923,47 євро процентів річних та 1000 євро відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 37060,44 євро та 2812,56 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Також просила судові витрати покласти на відповідача, зазначивши що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат позивача складає судовий збір за подання заяви 1514 грн, попередні витрати на професійну правничу допомогу повязаних з розглядом справи на день звернення до суду з позовом орієнтовано складають 1000 євро (докази про, що будуть подані до суду протягом встановленим законодавством строк).

В судовому засіданні представник заявника MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) адвокат Дацюк Ольга Василівна заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

26 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли заперечення від представника АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Жабровець Олександри Ігорівни, просила у задоволенні заяви MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року у справі № 260/2023 відмовити.

Заперечуючи проти заяви MW Brothers Worldwide s.r.o., представник боржника вказувала, що відповідно до постанови Кабунету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури», АТ «НАЕК «Енергоатом» належить до об`єктів критичної інфраструктури.

Наразі в умовах постійних обстрілів критичної інфраструктури, в тому числі підприємств генерації та розподілу електричної енергії, критично важливою є здатність атомної енергетики стабільно та надійно виконувати роботу з генерації електричної енергії.

Посилалась на те, що у АТ «НАЕК «Енергоатом» завжди повинні бути фінансові ресурси для негайних закупівель запасні частини, інструменти та приладдя, особливо для електротехнічного обладнання, яке здійснює генерацію та передачу електричної енергії для потреб країни, дизельного палива для ліквідації наслідків відмов обладнання, в тому числі з причин збройної агресії рф.

Закупівля необхідного обладнання забезпечує стабільну генерацію електричної енергії і втрата можливості придбати кожну з наведених позицій створює ризики для функціонування виробних підрозділів АТ «НАЕК «Енергоатом».

Звернула увагу суду на те, що товариством, через втрату виробних потужностей Запорізька АЕС, лише за період 2022 року отриманий збиток в розмірі 12,4 млдр грн, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2022 рік.

Тому представник боржника вважає, що стягнення боргу, нарахованих процентів, штрафу, витрат по сплаті арбітражного збору та витрат на правову допомогу, відповідно до арбітражного рішення, може призвести до неможливості забезпечити стабільну та безпечну роботу виробних підрозділів відповідача атомних електричних станцій, і як наслідок становить загрозу техногенної та екологічної катастроф в державі.

Також посилалась на лист Національного банку України від 05.04.2022 № 25-0005/25858, відповідно до якого зобов`язано банки зупинити видаткові фінансові операції за зовнішньоекономічними договорами, які передбачають поставку в Україну продукції виробництва російської федерації з території російської федерації або інших країн та оплату продукції, країною походження якої є російська федерація.

Вказувала, що виробником товару за договором № 645(2)19SL/53-121-01-20-08974 від 10.01.2020, укладеним між позивачем та відповідачем, є ТОВ «Компанія Електрогідромаш», місцезнаходження якого є рф (м. Єкатеринбург, вул. Студентська, 16, оф. 219). За таких обставин, на переконання представника боржника, визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Також свої заперечення обгрунтовувала тим, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень адвокатського об`єднання на подання заяви від імені позивача про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 12.01.2024 року у справі № 260/2023.

Також вважає заявлені витрати у розмірі 1000 євро на правову допомогу, виходять за розумні межі визначення розміру гонорару, оскільки такі витрати не мають характеру необхідних і вони неспівмірні з виконаною роботою, а відтак підлягають зменшенню.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 10.01.2020 року між MW Brothers Worldwide s.r.o., в особі директора ОСОБА_1 та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі заступника генерального директора забезпечення виробництва Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» Заниборща Петра Васильовича укладеного договір поставки товару № 645(2)19SL/53-121-01-20-08974, відповідно до якого позивач (постачальник) зобов`язується поставити, а покупець (відповідач) зобов`язується прийняти та оплатити товар дизельну насосну установку ДНУ 500/63 1 штуку за ціною 33 136,97 євро.

Позивач виконав свої договірні зобовязання у повному обсязі та 07 квітня 2020 року поставив відповідачу товар. Відповідач порушив свої договірні зобовязання і поставлений товар не оплатив.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із претензією (вих. №003 від 06 жовтня 2020 року) з вимогою погасити заборгованість за договором. Відповідач у відповіді на вказану претензію (лист № 28-23/04063 від 06 листопада 2020 року) повідомив, що: у зв`язку з обмеженням роботи енергоблоків АЕС та дефіцитом коштів за відпущену електроенергію, розрахунки з відповідачем є нерегулярними та не в повному обсязі, на підставі чого у нього відсутня можливість оплати поставленого товару у встановлені договором строки; заборгованість буде погашена; постачальником прострочено виконання зобовязання поставки товару на 34 дні, у звязку з чим покупець були нараховані штрафні санкції відповдіно до умов договору, які не були сплачені постачальником, враховуючи це, вимога постачальника про сплату штрафних санкцій за порушення грошових зобовязань відхиляються в повному обсязі.

Відповідно до п. 9.3 Договору сторони домовились про те, що якщо сторони не дійдуть згоди при розгляді виниклого спору, спір передається на вирішення до Міжнародного Комерційного Арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України.

Оскільки відповідач не оплатив поставлений товар у строки передбачені договором, позивач звернувся з позовом до МКАС при ТПП України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі № 260/2023 від 12.01.2024 року позовні вимоги MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» (Україна) задоволено частково, а саме вирішено: стягнути з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь MW Brothers Worldwide s.r.o. 33136,97 євро заборгованості за поставлений товар, 2937,47 євро процентів річних та 1000 євро відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 37060,44 євро та 2812,56 доларів США на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Рішення МКАС при ТПП України у справі № 260/2023 від 12 січня 2024 року набрало законної сили, є остаточним і підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2018 року у справі № 796/35/2018 зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою (Глава 3 Розділу IX ЦПК України), з особливостями, передбаченими цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Відповідно до ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Відповідно до ч.ч. 4 та 5 ст. 479 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, суд вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування.

Відповідно до ст. 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», що узгоджується з положеннями статті 5 Конвенції, суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторона, проти якої воно спрямоване, подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято. У визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути відмовлено, якщо суд визнає, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Боржником не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) відповідно до вимог вищезазначених норм.

Доводи боржника, які викладені в запереченнях на заяву про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України, про те, що ДП «НАЕК «Енергоатом» відноситься до підприємств, що має стратегічне значення для економіки держави та стягнення грошових коштів вплине на платоспроможність останнього, а також може призвести до банкрутства підприємства, ґрунтуються виключно на припущеннях заявника.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року в справі № 824/10/22 (провадження № 61-6039ав22) викладено правовий висновок, відповідно до якого «Застереження про порушення публічного порядку, як підстава для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від рішень міжнародного комерційного арбітражу, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Відмова у наданні дозволу на виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти, що є неприпустимим».

Судом не встановлено, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

В своїх запереченнях боржник вказує на те, що для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України в зв`язку з військовою агресією рф до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором постановою КМУ від 03 березня 2022 року № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» встановлений мораторій (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань.

При цьому відповідачем не зазначено, яким чином обмеження, передбачені постановою КМУ від 03 березня 2022 року № 187, можуть вплинути на можливість визнання та надання дозволу на виконання рішення.

Відповідно до п. 1 вказаної постанови, для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією російської федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором): громадяни російської федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

Зазначене обмеження не застосовується до юридичних осіб, утворених та зареєстрованих відповідно до законодавства України:

-які є банками або за рахунками яких на підставі нормативно-правових актів або рішень Національного банку дозволяється здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій;

-визначених розпорядженням Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій, прийнятим відповідно до Порядку оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2004 р. № 812 «Деякі питання оперативно-технічного управління телекомунікаційними мережами в умовах надзвичайних ситуацій, надзвичайного та воєнного стану» (Офіційний вісник України, 2004 р., № 26, ст. 1696);

-щодо яких за поданням міністерства, іншого державного органу у зв`язку з провадженням такими юридичними особами діяльності, необхідної для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України або подолання її наслідків, Кабінетом Міністрів України прийнято рішення про тимчасове управління державою відповідними акціями, корпоративними правами або іншими правами участі (контролю), що належать російській федерації або особі, пов`язаній з державою-агресором;

- відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання російською федерацією або особами, пов`язаними з державою-агресором, крім безоплатного відчуження на користь держави Україна;

- відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або на користь російської федерації.

Однак, компанія MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка), зареєстрована та діє відповідно до законодавства Словачинни.

За таких обставин, положення постанови КМУ від 03 березня 2022 року № 187 не можуть бути застосовані до позивача на стадії судового розгляду щодо вирішення питання визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023. Дія зазначеної постанови розповсюджується на стадії примусового виконання виконавчого листа.

Доводи боржника про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повноважень адвокатського об`єднання на подання заяви від імені стягувача про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 12.01.2024 року у справі № 260/2023, тому заява стягувача підлягає поверненню, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Встановлено, що звертаючи з заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, адвокат Кєєр Олена Сергіївна, на підтвердження своїх повноважень як представника надала суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 28.03.2024 року, зі змісту якого вбачається, що адвокат Кєєр О.С. представляє інтереси MW Brothers Worldwide s.r.o. у Київському апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги № 758-05/04/2023 від 05.04.2023 року (а.с. 33).

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. п. 3, 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Верховний Суд у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 520/13115/16 вказав, що відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером норми ЦПК України не передбачають.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023, то подана заява адвоката Кєєр О.С., яка діє в інтересах MW Brothers Worldwide s.r.o., підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь MW Brothers Worldwide s.r.o. підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 гривень, сплаченого за подання заяви.

Керуючись ст. 268, 474, 477, 479 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката заяву адвоката Кєєр Олени Сергіївни, яка діє в інтересах MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023 задовольнити.

Визнати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 січня 2024 року по справі № 260/2023 за позовом MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (Україна), правонаступником, якої є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (Україна) про стягнення 33 136,97 євро заборгованості за поставлений товар, 2923,47 євро процентів річних та 1000 євро відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 37060,44 євро (тридцять сім тисяч шістдесят євро та 44 євро центи) та 2812,56 доларів США (дві тисячі вісімсот доларів США та 56 центів) на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Видати виконавчий лист про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь компанії MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка) 33 136,97 євро заборгованості за поставлений товари, 2923,47 євро процентів річних та 1000 євро відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 37 060,44 євро (тридцять сім тисяч шістдесят євро та 44 євро центи) та 2812,56 доларів США (дві тисячі вісімсот доларів США та 56 центів) на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь компанії MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка)суму сплаченого судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у розмірі 1514 грн 00 коп..

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Реквізити сторін:

Боржник: Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», , місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3.

Стягувач: MW Brothers Worldwide s.r.o. (Словацька Республіка), реєстраційний номер: 51037785, юридична адреса: NA Troskach 12, Banska Bystrica 97401.

Повний текст ухвали виготовлений «12» червня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко