Справа № 559/3917/23
Провадження № 2/559/96/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Шостак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Дубенського міськрайонного суду, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №176. Від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, відносини між ними суттєво погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На даний час у їхніх відносинах відсутнє взаєморозуміння, позивачка повністю втратила почуття довіри та любові до відповідача. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею.

Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 30 листопада 2023 року за клопотанням відповідача ухвалою суду провадження у справі було зупинено, сторонам по справі надано строк на примирення на 1 місяць. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року поновлено провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, просить розгляд спраив проводити у її відсутності, про що зазаначила у своїй позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги не визнає та бажає зберегти шлюб. Після наданого судом строку на примирення сторони не примирилися.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №176, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . У свідоцтвах про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 їхніми батьками вказані сторонни по справі (а.с. 7, 8).

Як вбачається з матеріалів справи, судом було надано сторонам строк на примирення, який не дав позитивних результатів. Хоча відповідач позов не визнає та вказує, що бажає зберегти шлюб, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що спору щодо місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачкою, що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, які у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 111, 114, 115 160 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 176 - розірвати.

Дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Панчук