Справа № 752/7709/24
Провадження № 2/752/4468/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , через адвоката Микитишин О.М. (а.с. 48, 49), звернувся до суду з позом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТзДВ «Страхова група «Оберіг»,) ОСОБА_2 , у прохальній частині якого просив стягнути з ТзДВ «Страхова група «Оберіг» на відшкодування майнової шкоди у розмірі 42 99,70 грн. та судові витрати, як становлять витрати на правовову допомогу та сплаті судовго збору, стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є власником транспортного засобу КІА RIO, державний номерний знак (далі - д.н.з.). НОМЕР_1 . 09 січня 2022 року о 17 год. 45 хв. в м.Києві на вул.Стадіонній з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), який кервав автмобілем марки «Fiat Siena», д.н.з. НОМЕР_2 ; внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року (справа № 760/1050/22) у данній ДТП винним визнано водія ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була зстрахована відповідачем ТзДВ «Страхова група «Оберіг».

Позивач вказує, що оцінювачем ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було проведено огляд належного позивачу транспортного КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , складено дефектну відомість. На підставі огляду проведено калькуляцію матеріального збитку - вартості відновлювального ремонту згідно замовлення-наряду ТОВ «Корея Моторс на Подолі» № КП016817 від 10 січня 2022 року, яка визначена у розмірі 121 563,29 грн.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до страхового акту КАСКО № 14870/1, з урахуванням франшизи, виплатило страхове відшкодування у розмірі 78 567,59 грн. Залишок непокритих збитків внаслідок пошкодження транспортного засобу склав 42 995,70 грн., які позивач просить стягнути з ТзДВ «Страхова група «Оберіг»

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києві 16 квітня 2024 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін, роз`яснено відповідачам право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі подати письмовий відзив разом з доказами (а.с.56,57).

Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками судом направлено відповідачам; отримання останніми повідомлення суду про розгляд справи підтверджується зворотними поштовими відправлення від 24 квітня 2024 року (а.с.63,64).

Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва 16 травня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» - Микитюку Д.О. (довіреність а.с.61,61), про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомлення сторін (а.с.73-75).

09 траня 2024 року строною відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна», керуючись умовами договору добровільного страхування, здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 78 567,59 грн. Позивач відповідно до ст. 35 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів» не звертався до ТзДВ «Страхова група «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування на дату подання відзиву на позовну заяву. Відтак, ТзДВ «Страхова група «Оберіг» не порушило права позивача. Вказує, що на огрунтування розміру позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди, стороною позивача надано лише попереднє замовлення-наряд від 10 січня 2022 року; не надано звіту про оцінку або автотоварознавчого дослідження щодо вартості матеріального збитку. Вказується, що визначення розміру страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрем звітом (актом) про оцінку пошкодженого майна, який повинен відповідати вимогам Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Відповідно до положення абзац 2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-V) виплата страхового відшкодування на підставі рахунку СТО поже бути проведена лише за взаємною згодою, погодженням між страховиком та потепрілом. Вказується, що рахунки, акти виконаних робіт, надані СТО не є належними та допустими докамими.

Крім того, відповідач ТзДВ «Страхова група «Оберіг» не погоджується із сумою витрат на професійну правничу допомогу; даний спір для квалікованого юриста є спором незначної складності і не передбачає дослідженню великою кількості законів та підзаконних актів; розмір гонорару адвоката є завишеним, до позовної заяви не долучено доказів на підвтердження понесених витрат професійну правничу допомогу (а.с.65-69).

20 травня 2024 року стороною позивача подано відповідь на відзив. Вказується, що ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі калькуляції матеріального збитку встановило вартість відновлювальних робіт транспортного засобу, яка згідно із замовленню-наряду склала 121 538,29 грн. На адвокатський запит ПрАТ «СК ПЗУ Україна» повідомляло, що воно зверталось до ТзДВ «Страхова група «Оберіг» з вимогою про відшкодування витрат, по`язаних із сплатою страхового відшкоудвання у розмірі 78 567,59 грн., що фактично частково покрило завдані збиткі. ТзДВ «Страхова група «Оберіг» в порядку суброгації відшкодувало на користь ПрАТ «СК ПЗУ Україна» частину майнової шкоди, внаслідок ДТП, чим ТзДВ «Страхова група «Оберіг» визнало дане ДТП страховим випадком. Наведені доводи у відповіді на відзив позивачем не приймаються, оскільки вони є безпідставними і не простовують позовні вимоги. Вказується, що ТзДВ «Страхова група «Оберіг» не сприймає надані документи, як докази на відшкодування майної шкоди. Саме на підставі даних документів, як підтвердження майної шкоди, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» прийняло рішення для виплати страхового відшкодування. Вказується, що розрахунок витрат на правову допомогу документально підтверджено, розмір якої відповідає складності справи, є співрозмірним до заявлених вимог і відповідає вимогам розумності (а.с.77-82).

У заперченнях на відповідь на відзив на позову заяву, сторона відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг» фактично наводіть ті доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 84-88).

Суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 квітня 2022 року (справа № 760/1050/22) встановлено, що 09 січня 2022 року о 17 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м.Києві по вул. Стадіонна, керуючи автомобілем марки «Fiat Siena», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної дистанції та швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем «КІА RIO», д.н.з. НОМЕР_1 , якиий зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху України: п.п.2.3б,12.1,13.1. ОСОБА_2 судом визнано винним за ст.124 КУпАП, провадження закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінчення строку накладання адміністративного стягнення (а.с.13,14).

У відповідності з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з відповіді від НПУ, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ № 085293, дата ДТП - 09 січня 2022 року 17 год. 45 хв., цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 автомобіля марки «Fiat Siena», д.н.з. НОМЕР_2 , забезпечена страховим полісом ТзДВ «Страхова група «Оберіг», поліс ЕР-206509787, який діяв до 31 жовтня 2022 року (а.с.15,16, 38).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного заосбу КІА RIO, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , дата реєстрації 14 серпня 2021 року (а.с.12).

13 серпня 2021 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №169594, предметом страхування якого є транспортний засіб «КІА RIO», д.н.з. не вбачається через якість поданого стороною позивача доказу, номер шасі - НОМЕР_4 (а.с. 18-29).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 16 серпня 2021 року № 1 до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №169594 від 13 серпня 2021 року, вважається вірний державний реєстрацій номер забезпеченого транспортного засобу «КІА RIO» - НОМЕР_1 (а.с.30).

10 січня 2022 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомость) автомобіля КІА, номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 . В Акті зазначено характер пошкоджень (опис пошкоджень транспортного засобу) (а.с.33).

Адвокат Микитишин О.М. за адвокатським запитом № 20/03-24-2 від 20 березня 2024 року звернулась до ТзДВ «Страхова група «Оберіг», в якому просила повідовити: які ліміти відповідальності страховика та франшиза, визначено полісом № 206509787, за яким забезпечено цивільно-правову відповідальність трансопртного засобу «Fiat Siena», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.34,35).

ТзДВ «Страхова група «Оберіг» листом від 2203-16 від 22 березня 2024 року повідмовило, що відповідно до полісу ЕР-206509787, діючий на дату ДТП - 09 січня 2022 р.(а.с.38), розмір страхової суми за шкоду майна становить 130 000,00 грн. на одного потерпілого, франшиза - 1 500,00 грн. (а.с.36-38).

На підтвердження суми завданої майної шкоди, позивачем надано попереднє замовлення-наряд № КП016817 від 10 січня 2022 року (замовник ОСОБА_1 ), в якому вказано вид ремонту - кузовний ремонт, майстер приймальник, майстер СТО, перелік ремонтних робіт та їх варість - 79 450,00 грн. (знижка 7 945,00 грн.), сума з ПДВ - 71 505,00 грн.; матеріали вартістю - 55 620,34 грн. (знижка 5 562,05 грн.), сума з ПДВ 50 058,29 грн., разом: 121 563,29 грн. (а.с.39).

Як вбачається із страхового акту КАСКО № 14870/1 ПрАТ СК «ПЗУ Україна», нараховано страхове відшкодування в сумі 75 498,59 грн., розмір збитку - 121 563,29 грн., франшиза - 46 064,70 грн. (у договорі добровільного страхування франшиза встановлена 5% від страхової суми 460 647,00 грн.). Даний страховий акт № 1487/1 не містить дати, даних про його затвердження (а.с.44).

Відповідно до листа № 13502/р від 08 литоспада 2022 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заявила ТзДВ «Страхова група «Оберіг» вимогу в порядку суброгації № 19614/14870/1 на суму 78 567,59 грн., відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» (а.с.45).

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України № 1961-V, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.1. статті 36 Закону України № 1961-V встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

В якості доказів щодо підтвердження розміру матеріального збитку, стороною позивача надано лише вищенаведене попереднє замовлення-наряд № КП016817 від 10 січня 2022 року, в якому вказано перелік ремонтних робіт, матеріалів та їх варість на загальну суму - 121 563,29 грн. (а.с.39).

Суд критично відноситься до таких наданих позивачем доказів, як підставу для стягнення матеріальних збитків, виходячи з наступного.

Законодавством України визначено порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди. Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Згідно ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілим особам повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як Звіт про оцінку майна (актом оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Право на практичну діяльність за відповідними напрямами оцінки майна та спеціалізаціями в межах цих напрямків надається суб`єктам оціночної діяльності після отримання відповідних сертифікатів, які видає Фонд державного майна України, що передбачено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оцінювачем такої шкоди може бути компетентний субєкг оціночної діяльності в контексті вимог ст.ст. 5, 6 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-111, якого внесено до Державного реєстру оцінювачів, що веде Фонд державного майна України.

Згідно із ч.ч. 2,5 ст.1187 Цивільного Кодексу (ЦК) України шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до чистини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року, встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Положенням абзац 2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-V встановлено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як зазначено у відповіді на відзив на позовну заяву, саме на підставі замовлення-наряду ТОВ «Корея Моторс на Подолі» № КП016817 від 10 січня 2022 року, як підтвердження матеріальних збитків, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Суд не може прийняти такі доводи, оскілько відносини на момент виплати страхового відшкодування за договором добровільного договору склались між ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та позивачем. Проте, у даній справі виник спір між позивачем і відповідачем ТзДВ «Страхова група «Оберіг» щодо розміру страхового відшкодування, а стороною позивача не надано суду належного та допустимого доказу, у відповідності до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (звіт про оцінку, висновок дослідження, акт оцінки майна), в якості підтвердження розміру заподіяної шкоди.

Вріховуючи навдене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг».

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн. суд відзначає наступне. Під час розгляду справи була встановлена та підтверджена належними та допустимими доказами вина відповідача у скоєнні ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача.

Моральна шкода, спричинена позивачу, полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, що передбачено ст. 23 ЦК України.

Аналіз змісту ст. 26-1 Закону України 1961-V та приписів ст. 23 ЦК України, дає підстави для висновку, що відшкодування моральної шкоди, спричиненої пошкодженням транспортного засобу, належного потерпілій особі, є обов`язком особи, з вини якої сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача.

У даному випадку позивач правомірно вимагає відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 , розмір якої позивач визначив у розмірі 3 000,00 грн. та яка відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням встановлених судом обставин, за яких вона була спричинена.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про відшкодування ОСОБА_3 позивачу моральної шкоди.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положення ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів.

Відповідно до прохальної частини позову, позивач просив судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покласти на відповідача ТзДВ «Страхова група «Оберіг», разом з тим, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до ТзДВ «Страхова група «Оберіг», відтак судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 77,81, 141, 259, 263-265,279,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , адреса місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 12 червня 2024 року.

Суддя А.В.Слободянюк