Провадження №2-др/523/41/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" квітня 2024 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус Компані Україна»- адвоката Тетері Світлани Ігорівни про ухвалення додаткового рішення,-
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси прийнято заяву до розгляду.
26 квітня 2024 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення і залишення її без розгляду та про звільнення від сплати судових витрат. Клопотання мотивоване тим, що заява подана з порушенням вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, а саме після закінчення п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, а тому заява підлягає залишенню без розгляду.
Крім того, вказав, що він у відповідності до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, звільнений від сплати судових витрат під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як інвалід 2 групи.
Вказав, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Згідно п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до наступного.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус компані Україна» в особі директора Карпенко Олександра Петровича про визнання незаконним та скасування наказу про відрядження, зобов`язання припинити застосування мобінгу. Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, представник відповідача надав суду: договір № 19/05-03 від 28 травня 2019 року, додаткову угоду № 24/01/11-1 від 11 січня 2024 року, додаткову угоду № 24/02/11-1 від 11 січня 2024 року, детальний опис наданих послуг в процесі надання професійної правничої допомоги, рахунок на оплату № 47 від 11 березня 2024 року, платіжна інструкція № 32292342 від 29.03.2024 року, рахунок на оплату №68 від 05 квітня 2024 року , платіжна інструкція № 32303898, акт приймання-передачі послуг.

Згідно акту приймання-передачі послуг від 11 березня 2024 року загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус компані Україна» юридичних послуг складає 51 817,38 грн., крім того ПДВ - 10363,48 грн., що разом становить 62 180,86 грн.(шістдесят дві тисячі сто вісімдесят гривень вісімдесят шість копійок). ( а.с.19-20)

Згідно акту приймання-передачі послуг від 05 квітня 2024 року загальна вартість наданих Товариству з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус компані Україна» юридичних послуг складає 42 295,58 грн., крім того ПДВ - 8459,12 грн, що разом становить 50 754,70 грн. ( а.с.21-22)

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Твердження ОСОБА_1 про невідповідність заяви про ухвалення додаткового рішення положенням п.8 ч.3 ст. 141 ЦПК України спростовується матеріали справи. Так, рішення по справі проголошено 04.04.2024 року при цьому, заяву про ухвалення додаткового рішення направлено до суду засобами поштового заяву - 09.04.2024 року, що підтверджується конвертом ( а.с.33).

Крім того? з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, тому відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» він звільняється від сплати такого виду судових витрат як судовий збір.

Разом з тим, звільнення позивача від інших видів судових витрат у зв`язку з наявністю інвалідності, зокрема від витрат на правничу допомогу, законом не передбачено. Компенсація судових витрат за рахунок держави у відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України також стосується лише тих судових витрат, від яких позивач звільнений, тобто судового збору.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, беручи до уваги доводи ОСОБА_1 щодо не співмірності розміру заявлених заявником витрат на правову допомогу, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат Товариству з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус компані Україна» на професійну правничу допомогу до 50 000,00 грн.

Керуючись ст. ст.141, 270, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі № 523/22597/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Луї Дрейфус компані Україна» в особі директора Карпенко Олександра Петровича про визнання незаконним та скасування наказу про відрядження, зобов`язання припинити застосування мобінгу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" (ідентифікаційний код 30307207; адреса місцезнаходження: 01001, місто Київ, площа Спортивна, БЦ "ГУЛІВЕР", будинок 1-А, поверх 15) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи № 523/22597/23 у суді першої інстанції, у сумі 50 000 ( п`ятдесят тисяч ) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення суду набирає чинності у день розгляду справи апеляційним судом. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси в порядку та у строки визначені ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя