Справа №:755/2251/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва 14 лютого 2023 року звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення ним 23 років за умови, що він буде подовжувати навчання.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дніпровським районним судом міста Києва 20 вересня 2012 року видано виконавчий документ про стягнення аліментів на утримання дітей, яким було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але неменше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06 серпня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого в розмірі частини до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що ОСОБА_3 був прийнятий на навчання з 30 вересня 2020 року до 31 серпня 2025 року в Технікум «ТЕВ Освіта» у м. Щецин (Польща), рівень стаціонарного навчання, за професією: технік-інформатик. Стаціонарне навчання розпочалось з 30 вересня 2020 року. Також, позивач зазначає, що вона повністю матеріально забезпечує сина, сплачує грошові кошти на його навчання, яке коштує 1308,00 польських злотих, що у гривневому еквіваленті складає приблизно 11 105,00 грн, надає кошти на інші його потреби та витрати. Позивач вказує, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для навчання сина, а позивач не в змозі самостійно в повній мірі утримувати сина.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 22-23).

Представник відповідача, адвокат Тележніков С.В. ознайомлений з матеріалами справи 13 квітня 2023 року. (а.с.25)

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

26 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю та зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та їх задоволення може призвести до скрутного матеріального становища відповідача, його малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітньої ОСОБА_4 , виникнення заборгованості зі сплати аліментів, що в свою чергу призведе до порушення прав дітей. Зазначає, що він з 28 липня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, несе витрати на утримання родини, а також має батьків пенсіонерів, які також потребують допомоги. Відповідач зазначив, що з 24 січня 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Крім цього, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказу того, що вона спільно проживає зі своїм повнолітнім сином, не надано доказів того, що позивач несе витрати на навчання сина, довідка з місця навчання сина не має статусу офіційного документу (не легалізована). Також відповідачем надано копію заяви до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить повернути виконавчий лист на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей без виконання у зв`язку з мировою угодою і що позивач претензій щодо заборгованості за весь період часу до відповідача не має. Відповідач вважає, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, а вимога про їх стягнення не доведена жодним належним і допустимим доказом. Відзив на позов поданий у строк, визначений ст.178 ЦПК України (а.с.29-33).

06 травня 2023 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовну заяву та надала довідку продовження стаціонарного навчання від 03 січня 2023 року, видану секретаріатом технікуму «ТЕВ Освіта» у м. Щецин (Польща), переклад якої здійснено офіційним перекладачем, підпис якого офіційно посвідчений нотаріально, зазначила, що відповідач не надав доказів того, що він здійснює догляд за своїми батьками та несе витрати на їх утримання. Позивач вважає, що судом при вирішенні питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина має бути враховано наступні обставини: відповідач є особою працездатного віку, з наданих матеріалів не вбачається даних про поганий стан його здоров`я чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо повнолітнього сина. (а.с.42-46)

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши сторонами матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.10). Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 944 від 06 вересня 2007 року, після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_6 змінено прізвище на ОСОБА_1 (а.с.4). ОСОБА_2 та ОСОБА_6 також є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Дніпровським районним судом міста Києва 20 вересня 2012 року видано виконавчий лист на виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 серпня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, після чого в розмірі частини до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Згідно довідки з місця навчання від 03 січня 2023 року, ОСОБА_3 є учнем Технічної середньої школи ТЕВ Edukacja в Щецині, Польща за професією: ІТ-спеціаліст, очікувана дата завершення навчального циклу - 31.08.2025, навчання в школі платне - 1308,00 злотих на рік (а.с.47-48).

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 24 січня 2023 року, що підтверджується довідкою № 5/3169 від 23 березня 2023 року (а.с.34).

У відзиві відповідач посилається на, те, що на його утримані перебувають неповнолітні діти, дружина та непрацездатні батьки.

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.37). Однак, з наведеного суд не може дійти до висновку що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, оскільки сам по собі факт народження неповнолітньої дитини не є підтвердженням знаходження її на утриманні відповідача.

ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб 28 липня 2022 року (а.с.38). Разом з тим, доказів того, що відповідач утримує дружину, матеріали справи не містять.

Надані відповідачем ОСОБА_2 копії пенсійних посвідчень, виданих на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35-36), жодним чином не підтверджують, що ці особи є батьками відповідача, потребують матеріальної допомоги та знаходяться на утриманні відповідача в розумінні ст.202 СК України, якою передбачені підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків.

Відповідно до вимог ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, що передбачено ч.3 ст.199 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько або мати можливість надання такого утримання.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що вона спільно проживає з повнолітнім сином, отже не підтверджено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої дитини як того з батьків, з ким проживає повнолітня дитина, який продовжує навчання.

Надані позивачем квитанції на підтвердження здійснення нею оплати за навчання повнолітнього сина не можуть вважатися належними доказами, оскільки вони є роздруківками з банку іншої держави іноземною мовою.

Позивачем не надано суду доказів фактичних витрат на харчування та одяг, медичне обстеження або лікування сина, як і розміру інших витрат.

Таким чином, наданими доказами підтверджується, що повнолітній син навчається у місті Щецині, Польща, та вочевидь проживає окремо від батьків, що не спростовано позивачем, яка в позові вказала місце свого проживання в місті Києві.

При цьому позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не надала жодного доказу на підтвердження того, що вона повністю утримує сина або надає йому будь-яку матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 182, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 10-12, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , гуртожиок) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: