Справа № 522/358/21
Провадження № 6/522/312/24
УХВАЛА

03 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Запольської А.М.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за участю Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси),

ВСТАНОВИВ:

25.04.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за участю Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси).

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 у справі № 522/358/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 2 000,00 грн на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Постановою Одеського апеляційного суду від 02.06.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 змінено, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням апеляційної інстанції законної сили та до досягнення ними повноліття. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05.08.2022 Приморським районним судом м. Одеси було видані два виконавчі листи на виконання зазначеної постанови суду апеляційної інстанції.

26.09.2022 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 69930290 по стягненню з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням апеляційної інстанції законної сили та до досягнення ними повноліття.

09.04.2024 в рамках зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідного до якого боржник сплачує аліменти на утримання дітей щомісячно, на кожну дитину, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2021 та постанови Одеського апеляційного суду від 02.06.2022, при цьому у ОСОБА_1 наявна переплата.

15.04.2024 в рамках виконавчого провадження № 69930308 державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідного до якого у боржника наявна заборгованість.

Заявник зазначає, що згідно виконавчих листів та рішення суду стягнення з боржника повинно здійснюватись одразу на двох дітей, у зв`язку з чим, видача другого виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження № 69930308 є помилковим.

02.05.2025 ухвалою суду заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03.06.2024 від державного виконавця надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за положеннями ст. 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін як стягувача так і боржника.

05.08.2022 Приморським районним судом м. Одеси було видані два виконавчі листи у даній справі про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням апеляційної інстанції законної сили та до досягнення ними повноліття, з різним строком пред`явлення виконавчих листів до виконання до 09.12.2025 та до 29.10.2030. З виконавчих листів та рішення суду вбачається, що стягнення з боржника повинно здійснюватися одразу на двох дітей до досягнення кожним із них повноліття та в межах одного виконавчого провадження, у зв?язку з чим, видача другого виконавчого листа зі строком пред`явлення до виконання до 29.10.2030 є помилковою та не відповідає вимогам ч. 5 ст. 431 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за участю Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 05.08.2022 Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/358/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей зі строком його пред`явлення до виконання до 29.10.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали підписано 12.06.2024.

Суддя І.А. Павлик