Справа № 354/2401/24
Провадження № 2/354/547/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

12 грудня 2024 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ваврійчук Т.Л., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

11.12.2024 року до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підписана та подана до суду представником позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

В силу вимог ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами першою-другою ст.60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою( п.1 ч.1, ч.2 ст.62 ЦПК України).

На підтвердження повноважень представника позивача до позовної заяви долучено письмовий договір-доручення №103-24 від 06.12.2024 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який не посвідчений в установленому порядку.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу підписано від імені позивача особою, яка не має права її підписувати, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 19, 60, 62, 175, 177, 185, п.6 ч.1 ст.353, ст. 354 ЦПК України, -

П О С ТА Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК