справа №176/2803/24
провадження №2-о/176/123/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Гусейнова К.А.,

з участю секретаря с/з Петренко Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

пердставника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - Жушман О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить встановити факт її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м.Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області. 06.08.2010 року отримала паспорт громадянина України, виданий Васильківським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, серія НОМЕР_1 .

22.11.1983 року заявниця вийшла заміж за ОСОБА_3 , 1960 року народження, шлюб зареєстрований Знаменським відділом РАЦС Кіровоградської області.

Починаючи з 03.07.2010 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується штампом в паспорті та довідкою від 19.05.2023 року №1217- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

26.05.2017 року ОСОБА_1 отримала Картку платника податків та їй було присвоєно РНОКПП НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилася донька - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Скільки себе пам`ятає заявниця ОСОБА_1 , вона проживала та працювала на території України, більшість часу прожила на території Запорізької області. Якби не розпочалася війна в країні, то ніколи б не змінювала місце проживання та не виїжджала за межі Запорізької області. Територію України заявниця не покидала за весь час свого існування в цілому, оскільки не має навіть закордонного паспорту.

02.10.2024 року ОСОБА_1 отримала відповідь (відмову) від Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області на своє звернення стосовно оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку своїй доньці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вищезазначеної відповіді Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області встановлення належності до громадянства України передбачено положеннями 3 Закону України «Про громадянство України»:

1.Усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпень 1991 року) постійно проживали на території України.

2.Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство» (13 листопад 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Отже, для оформлення паспорта громадянина України, як особі, що досягла 18- річного віку, для здійснення процедури встановлення особи донці заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та подальшого документування паспортом громадянина України, заявниці необхідно надати до Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області документи, які б підтверджували факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року батьків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 починаючи з 19.05.2023 року є ВПО - внутрішньо переміщеною особою, а місце де вона раніше проживала та могла б звернутися до відповідної сільської чи селищної ради Запорізької області, знаходиться під окупацією, остання не має можливості жодним чином підтвердити документально факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, окірм як через звернення до суду з позовом та встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року заявниці ОСОБА_1 необхідне для оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку своїй донці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке в подальшому дозволить їй отримати паспорт громадянина України, зареєструвати своє місце проживання, офіційно працевлаштуватись, зареєструвати шлюб та народження дитини (яка вже народилася у ОСОБА_4 ) та вчиняти інші правові дії, які неможливо вчиняти без паспорта громадянина України.

За таких обставин заявниця була змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Сербін Б.О. в судовому засіданні заяву про встановлення факту постійного проживання станом на 24.08.1991 року на території України підтримали, просили її задовольнити. Заявниця пояснила, що народилась, росла і проживала увесь час на території України. Ходила в школу. Станом на 1991 рік вона не була ніде зареєстрована, мешкала без прописки. У неї була дуже погана свекруха, яка відмовилась прописувати її у своєму будинку. Вона отримувала свій перший паспорт, потім обміняла його в 2010 році. У всіх її дітей є документи, окрім найменшої ОСОБА_5 . ОСОБА_5 була улюбленицею свекрухи, яка часто забирала її до себе. Свекруха казала, що всі необхідні документи дитині зробить, але так і не зробила. Заявниця також пояснила, що ніколи ніде не працювала і нікуди не виїздила, бо в неї 8 дітей. В Маріуполі вони проживали приблизно з 1986 року. В 1992-93 рр. вона з сім`єю проживала в с.Приморське Василівського району Запорізької області. Приблизно з 1987 по 1991 роки вона проживала в Маріуполі, але реєстрація місця проживання в неї була вже в 1993-1994 роках. У неї там народилися діти. Зараз с.Приморське окуповане. З чоловіком зараз вони не спілкуються, він залишився на окупованій території в м.Маріуполь. Ідентифікаційний код вона отримала в 2017 року у Василівському районі Запорізької області. Пенсійного посвідчення в неї немає. Заявниця зазначила також, що у неї була прописка в м.Знам`янка Кіровоградської області в 1983 році. Однак, в 1985 році свекруха зняла їх усіх з реєстрації і продала їхній будинок, бо хотіла жити в м.Маріуполь, куди вони потім переїхали.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримала свої письмові пояснення, просила суд відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України, оскільки відсутні письмові докази перебування заявниці на території України у визначені періоди.

В письмових поясненнях Жовтоводський відділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в повному обсязі. Як зазначає представник заінтересованої особи, ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області з заявою оформлення паспорта громадянина України у вигляді ІД-картки вперше після досягнення 18-річного віку її донці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.10.2024 року ОСОБА_1 за вих.№1223-994/1223-24 було надано відповідь, що їй необхідно надати відповідні документи про встановлення факту постійного проживання особи на території Україні станом до 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Щодо поняття «постійне проживання» представник Жовтоводського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області зазначає, що станом на 24 серпня 1991 року діяла система прописки, і постійне проживання визначалося за наявністю прописки в паспорті.

Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», процедура встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку на вказані дати. За відсутності такої відмітки факт постійного проживання може бути встановлений лише судом.

На думку представника заінтересованої особи, в поданих до Жовтоводського міського суду документах відсутні будь-які докази, що підтверджують факт проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Також відсутні документи про проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в неповнолітньому віці разом з матір`ю ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 06.08.2010 року Василівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03 липня 2010 року (а.с.10).

Згідно картки платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 25 травня 2017 року за № НОМЕР_2 (а.с.10 зворот).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого Знаменівською селищною радою Кіровоградської області 22.11.1983 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено шлюб 22 листопада 1983 року, актовий запис №58. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.11 зворот).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Тернівським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 10.08.2024 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Маріуполь Донецької області, актовий запис про народження №06. Її батьками у свідоцтві про народження зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.12).

В судовому засіданні заявницею також було надано копії свідоцтв про народження її дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилась в м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився у м.Знам`янці Кіровоградської області, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка народилась в м.Іллічівському, Першотравневого району, Донецької області. Матір`ю зазначених осіб є ОСОБА_1 .

Згідно Довідки від 19 травня 2023 року № 1217- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Відповідно до медичного свідоцтва про народження №709 від 29 травня 2020 року у громадянки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в КНП «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради» народилась дівчинка 29 травня 2020 року (а.с.12 зворот).

Заявниця ОСОБА_1 21.09.2024 року звернулась до Жовтоводського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області стосовно оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку її донці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, листом №1223-994/1223-24 від 02.10.2024 року Жовтоводським відділом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було повідомлено, що їй необхідно надати документи, які б підтверджували факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року батьків ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала суду покази про те, що в той час коли народилася її сестра ОСОБА_4 , вона була вже заміжня (з 16 років). Вони жили спочатку в м.Знам`янка. В 1991 році вони переїхали в Запорізьку область, де вона ходила до школи. Вона отримала паспорт без проблем в Васильківському районі Запорізької області. Згодом вийшла заміж та переїхала до м.Жовті Води. Станом на кінець серпня 1991 року вона з мамою проживала в АДРЕСА_3 . У неї мамине прізвище, бо у мами на той час було дівоче прізвище - ОСОБА_11 . З Маріуполя вони переїхали в Запорізьку область і жили по АДРЕСА_1 . Але чи була вона на той час зареєстрована і де - вона не знає, оскільки їй на той час було 12 років. В серпні 1991 року вона проживала в Запорізькій області с.Приморське. Інших свідків, які б це підтвердили немає, оскільки ця територія наразі окупована. Там залишився і батько. Її сестра - ОСОБА_12 не може через це отримати паспорт. Наразі ОСОБА_5 з сім`єю проживає в м.Кривий Ріг.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дала суду покази про те, що заявниця ОСОБА_1 є її матір`ю. У матері було 8 дітей, вони її бачили рідко, бо вона майже завжди була на заробітках. Її тато й досі проживає в м.Маріуполь, останній раз вона спілкувалась з ним ще до війни. У неї не було свідоцтва про народження. У 25 років вона вперше отримала свідоцтво про народження за рішенням суду. Народилась вона в м.Маріуполь, а в 2008 році, коли їй було 10 років, вони переїхали в с.Приморське Василівського району Запорізької області. В цьому селі жила її сестра, мама їздила постійно на заробітки, вони її не бачили. Приїздила баба і забирала її. Без мами вона не могла отримати свідоцтво про народження. Після досягнення повноліття вона без свідоцтва про народження не могла отримати паспорт. Вона не розуміє чому так вийшло, але хоче жити нормальним життям. У неї є маленька донька, якій 4 роки. Підходить час йти до садочку, потім до школи, а вона не може оформити дитині документи.

Свідок ОСОБА_9 дав суду покази про те, що ОСОБА_4 є його рідною сестрою, а заявниця ОСОБА_1 - матір`ю. Сестра не може отримати документи, а саме паспорт. Народився він в Кіровоградській області, 1984 року, потім переїхав в м.Маріуполь з батьками. Там ходив до школи, приблизно до другого класу. Коли йому було 9-10 років вони виїхали в Запорізьку область, Василівський район, с.Приморське, там він продовжував ходити до школи. В 1991 році вони жили в м.Маріуполь з татом, мамою та старшою сестрою ОСОБА_13 . Молодшу сестру ОСОБА_5 він доглядав. Мама проживала біля них весь час, з території України вона не виїжджала. ОСОБА_5 народилася в м.Маріуполь. На даний час ОСОБА_5 не може отримати документи.

Свідок ОСОБА_14 дала суду покази про те, що її чоловік та чоловік заявниці ОСОБА_1 були рідними братами. В 1987 році вона бачила заявницю вперше, привозила дитину до батька. У ОСОБА_15 також жили в м.П`ятихатки брати і вона приїздила до них. Вона знає, що заявниця з сім`єю проживали деякий час в м.Маріуполь, потім в Запорізькій області. В 90-91 роках вона особисто бачила, як ОСОБА_1 приїздила з донькою. Також, зазначила, що вони є наразі переселенцями і проживають у м.П`ятихатки в будинку її сина. Вони періодично спілкувались протягом усіх цих років.

Таким чином, аналіз показів свідків свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно на момент 24.08.1991 року проживала на території України, однак декілька разів змінювала постійне міце проживання за різними обставинами, але в рамках території України.

Відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.05.2024 року у справі №176/846/24 встановлено факти, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Маріуполь Донецької області у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянки України, та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, народилась дитина жіночої статі ОСОБА_4 , а також встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_11 в місті Маріуполь Донецької області у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянки України, та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, народилась дитина чоловічої статі ОСОБА_16 .

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюються підстави набуття громадянства України.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, тому вказаний факт підлягає встановленню на підставі статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року№ 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку).

Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Суд вважає, що заявником ОСОБА_1 , яка є громадянкою України, на підтвердження своїх вимог надано достатньо належних та допустимих доказів, а саме покази свідків, відомості про місце народження її дітей, які народились до 24 серпня 1991 року на території України, її одруження на території України, що у сукупності свідчать про постійне проживання ОСОБА_1 на території України на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

При цьому відомостей про те, що заявниця залишала територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справ не містять.

Подібні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19, від 02 червня 2021 року у справі № 125/1472/19.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року на території України.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 13 грудня 2024 року.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ