Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/321/21
Провадження №: 2/332/252/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Сінєльніка Р.В., при секретарі - Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження : м.Запоріжжя бульвар Гвардійський , 137 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у період з 01.12.2015 р. по 01.01.2021 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають відповідачі. В зв`язку з тим, що відповідачі сплачують за надані послуги не в повному обсязі, станом на 01.01.2021 року виникла заборгованість в розмірі 56963,01 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. судового збору.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.17) .

05.10.2021 року Заводським районним судом м.Запоріжжя по даній справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог(а.с. 42-44).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_2 09.08.2023 року подала заяву про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 року по цивільній справі № 332/321/21(а.с. 48-50).

Ухвалою суду від 06.09.2023 року заочне рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 05.10.2021 року по цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасовано, справу призначено до слухання(а.с. 72).

24.10.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, вважає , що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_2 є незаконними та необгрунтованими, оскільки відповідач ОСОБА_2 протягом останніх 30 років не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відтак не є споживачем послуг. Тривалий час, близько 18 років відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, вважає , що позивачем порушено строки позовної давності , а відтак стягнення заборгованості позо межами строків позовної давності є незаконним. Позивач був обізнаний, що відповідачі протягом тривалого часу , а саме з 01.12.2015 року не здійснювали в повному обсязі оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти в строки визначені договором. В цей же час, до суду із даним позовом позивач звернувся лише в 2021 роді, тобто зі спливом строків позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період з 01.12.2015 по 01.12.2018 . Посилаючись на вищевикладене просить позовну заяву Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в межах строків позовної давності , у задоволенні позовних вимог Концерну «МТМ» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відмовити повністю.

22.12.2023 року позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву , в якому зазначили , що на момент пред`явлення позову, позивачем було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 (з 27.05.1986 р.), ОСОБА_1 (з 11.04.1986 р.), ОСОБА_3 (з 05.03.1989 р.). Факт реєстрації за адресою надання послуг, не оспорюється відповідачам та підтверджується витягом з КП «ЦУІТ». Нарахування за послугу з централізованого опалення здійснюється по опалюваній площі квартири; нарахування з централізованого постачання гарячої води здійснюються згідно показників квартирного лічильника або за встановленими нормами споживання (в разі відсутності лічильника), тобто всі нарахування за вказані послуги, надані Позивачем, є неподільними.Згідно зі ст. 541 та ч. 1 ст. 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідач не зверталась до Позивача ні в письмовій ні в будь-якій іншій формі з приводу своєї відсутності за місцем реєстрації, підтверджуючих документів про даний факт також не надавала. Лічильник ГВП в квартирі не встановлений, в зв`язку з чим нарахування за вказану послугу здійснюються згідно з установленими нормативами (нормами) споживання гарячої води на кожну зареєстровану особу. Те, що Відповідач фактично не проживав за адресою надання послуг в даному випадку не впливає на розмір нарахувань. Нарахування за надані послуги з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) здійснюються у відповідності до п. 21 Правил, де зазначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. На підставі вищезазначеного , позивач вважає , що необґрунтована відсутність споживачів за адресо. Реєстрації не звільняє останніх від сплати за фактично надані послуги.

Щодо позовної давності зазначили , що оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась Позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Зазначили, що з роздруківки особового рахунку, яка долучена до позовної заяви, вбачається, що Відповідачі здійснювали платежі: у березні 2016 р., у квітні 2016 р., липні 2016 р., серпні 2016 р., червні 2017 р., вересні 2017 р. Так, як Відповідачами не надано копій квитанцій з відображеними даними про призначення платежу, не обґрунтовано, що внесені кошти в частковому розмірі за отримані послуги свідчать про визнання відповідачами лише певної частини заборгованості, вважають , що з боку Відповідачів мало місце визнання боргу.

Крім того, зазначають, що згідно п.5 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Станом на день подання позову карантин не було відмінено. .Враховуючи оплати, здійснені відповідачами в 2016 та 2017 р.р., а також беручи до уваги продовження строків на період дії карантину, вважають , що при зверненні з позовом до суду ними не порушено строків позовної давності, просять позовні вимоги задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання відповідачі повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою їх зареєстрованого місця проживання.Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ревкова А.К. надійшла заява про розгляд справи без їх участі , проти позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 заперечує, просить відмовити повністю, проти позову стосовно інших осіб просить застосувати строки позовної давності .

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла , а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій , її збут та інше.

Таким чином , Концерн «Міські теплові мережі у період з 01.12.2015 р. по 01.01.2021 р. надав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 60033,60 грн., за вказаний період сума оплат складає 3070,59 грн., заборгованість станом на 01.01.2021 року, складає 56963,01 грн. (а.с. 6, 7-8 ).

Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому Кодексі УРСР ( ст. ст. 64, 67, 68). Відсутність між сторонами договору на надання послуг з централізованого опалення не є підставою для звільнення від сплати за надані послуги .

Концерн «Міські теплові мережі'" по відношенню до відповідача, як споживача послуг, являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були

передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

В п. 18 „ Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Правилами та Законом України „Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово- комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-кому нальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у Житловому кодексі УРСР (ст.ст. 67, 68).

За вказаний період заперечень з боку споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу Концерну „Міські теплові мережі» не надходило.

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання (пункт 2 Правил).

Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги ДБН України (Державні будівельні норми України), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень.

Тож, послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають. Згідно норм діючого законодавства на відповідачів покладається обов`язок по оплаті наданих їм послуг.

Що стосується не проживання відповідача ОСОБА_2 за зареєстрованою адресою проживання суд зазначає наступне.

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 підтверджується довідкою Департамента реєстраційних послуг №4330_01-71 від 02.02.2021 року ( а.с. 15). Згідно зазначеної довідки ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою з 27.05.1986 року по теперішній час.

Наданий відповідачем ОСОБА_2 акт фактичного місця проживання особи за іншою адресою від 03.08.2023 року за не оспорює фактичної реєстрації відповідача ОСОБА_2 за адресою надання послуг.

Згідно Закону України „Про житлово-комунальні послуги", зобов`язання з оплати наданих житлово- комунальних послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства покладено на всіх дієздатних осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Оскільки за спірний період виникла заборгованість в тому числі і за послугу з централізованого опалення, враховуючи принцип неподільності та загальності споживання, нормами чинного законодавства не передбачено звільнення від оплати саме за послуги з опалення, через відсутність за адресою реєстрації споживачів (Споживач житлово-комунальних послуг має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг (крім теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження.

Пунктом 29 Правил передбачено - споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання)".

Рішенням Запорізької міської ради №142 від 24.03.2017р. „Про порядок зменшення розміру плати за комунальні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї" затверджено, що у разі відсутності споживача та не відключення від послугцентралізованого постачання холодної та/або гарячої води, централізованого водовідведення, не опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру та відсутності прйладів обліку, здійснювати нарахування за послуги згідно зі встановленою нормою використання води з розрахунку на одного мешканця.

При несвоєчасному зверненні споживач(чів) до виконавця послуг з питання оформлення перерахунку за спожиті послуги останній уточнює та вносить зміни до особових рахунків спочатку поточного кварталу. За попередній період перерахунки не проводяться.

Лічильник ГВП (гарячого водопостачання') в квартирі не встановлений,в зв`язку з чим нарахування за вказану послугу здійснюються згідно з установленими нормативами (нормами) споживання гарячої води на кожну зареєстровану особу.Те, що Відповідач фактично не проживав за адресою надання послуг в даному випадку не впливає на розмір нарахувань.

Нарахування за надані послуги з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) здійснюються у відповідності до п. 21 Правил, де зазначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку водиі теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Доказів того, що споживач ОСОБА_2 зверталася до Концерну «МТМ» із заявою та підтверджуючими документами про її відсутність за місцем реєстрації, суду не надано .

Щодо позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідачем ОСОБА_2 було заявлено про застосування позовної давності. Згідно з положеннями статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Письмового договору про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладалось, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати загальний трирічний строк позовної давності.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Так, з розрахунку, який не оспорювався відповідачами , вбачається, що в березні , квітні , липні , серпні 2016 року та в червні, вересні 2017 року здійснювались оплати, що свідчить про визнання відповідачами боргу та переривання позовної давності(а.с. 7).

З позовом до суду позивач звернувся 27.01.2021 року. Згідно розрахунку обчислення прострочення оплат починається з листопада 2017 року та спливає у листопаді 2020 року. Але згідно п.5 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» - Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктами 12-14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином , враховуючи оплати, здійснені відповідачем , а також беручи до уваги продовження строків на період дії карантину, позивачем не порушено строки позовної давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.12.2015 по 01.01.2021 року у сумі 56963( п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят три ) грн. 01 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2270 ,00 грн., а саме по 756,67 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2024 року.

Суддя Р.В.Сінєльнік