Справа № 553/1464/24
Провадження № 2-з/553/15/2024
У Х В А Л А

Іменем України

12.06.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

06.05.204 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з вимогами: визнати виконавчий напис № 70891 від 28.05.2021, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача заборгованості в розмірі 10632,12 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що в разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто, спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого здійснюється стягнення з доходів боржника. Приватним виконавцем Скрипником В.Л. заблоковано банківську картку позивача, на яку зараховуються щомісячні соціальні виплати, а саме допомога при народженні дитини. Позивач двічі зверталася до приватного виконавця Скрипника В.Л. із заявами про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, в яких, керуючись п. 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, просила визначити рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк" (Полтавська філія), поточним рахунком для здійснення видаткових операцій відповідно до вказаних положень закону, про що у виконавчому провадженні ВП 67520951 винести відповідну постанову та надіслати останню до банку. Однак, заяви позивача залишилися без задоволення, з карткового рахунку позивача, призначеного для соціальних виплат, стягуються кошти. 06.06.2023 було заблоковано банківську картку, яка видана АТ КБ "Приватбанк", з даної картки 06.06.2023 було списано 904,73 грн, 09.10.2023- 7,50 грн. 24.04.2024 було заблоковано картку в АТ "Ощадбанк", 24.04.2024 з даної картки було списано 9,40 грн. Вказані суми направлено на погашення арештованої суми. Заходи забезпечення позову дозволять уникнути неправомірного стягнення коштів з соціальних виплат позивачу та усунути перешкоди у користуванні вказаними коштами. Позивач не визнає вказаний виконавчий напис у зв`язку з чим пред`явлено позовну заяву до суду.

Розглянувши заяву, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог, викладених в статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними та публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з вимогами: визнати виконавчий напис № 70891 від 28.05.2021, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача заборгованості в розмірі 10 632,12 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 28.05.2021 за № 70891, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість в сумі 10 632,12 грн.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому, передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним.

Нормою пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено статтею 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, як встановлено судом, у своїй позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 70891 від 28.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості в сумі 10 632,12 грн, по якому проводиться виконання у виконавчому провадженні № 67520951. До позову позивачем долучено докази на підтвердження того, що приватним виконавцем здійснюється виконавче провадження з виконання виконавчого напису, який є предметом спору.

Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Таким чином, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову проводився без виклику сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання звукозаписувальним засобом не здійснювалося.

Керуючись статтями 2, 5, 11, 149-153, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України суд

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67520951 з примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем виконавчого напису № 70891 від 28.05.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Українські фінансові операції" заборгованості у розмірі 10 632,12 грн до розгляду по суті справи № 553/1464/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 12.06.2024.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали направити сторонам та уповноваженим органам для виконання.

Суддя Ю.М. Подмаркова