Справа № 161/4193/24
Провадження № 2-др/161/45/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Пушкарчук В.П.
за участю секретаря судового засідання Швед Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.03.2024 року в цивільній справі № 161/4193/24 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та вирішено: «Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 01 березня 2024 року та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше між 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01 березня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.».

15.04.2024 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягувати аліменти з відповідача, починаючи з 01.01.2023 року, як про це зазначено у позовній заяві. Додатково вказує, що відповідач у своїй заяві про визнання позову не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання їх спільних дітей за минулий період, тобто з 01.01.2023 року.

У судове засідання сторони не з`явились.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що при зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, остання просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 2000 грн. на кожного, починаючи з 01.01.2023 року.

Однак, вищевказана вимога не була вирішена судом при постановленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від 15.03.2024 року останній визнає позов ОСОБА_1 у повному обсязі та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання їх спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 2000 грн. на кожного, починаючи з 01.01.2023 року. Додатково зазначив, що з січня 2023 року позивачка неодноразово зверталась до нього з вимогою про стягнення аліментів, однак, в силу обставин, він був обмежений у виплаті відповідної суми.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На переконання суду, визнання ОСОБА_2 вказаної частини позовних вимог не зачіпає інтересів третіх осіб, а тому не вбачає правових підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову.

Із наведеного слідує, що заявлені позивачкою вимоги про стягнення із відповідача аліментів за минулий період підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 січня 2023 року по 28 лютого 2024 року у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2023 року по 28 лютого 2024 року у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Додаткове рішення у повному обсязі складено 19 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук