Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1057/21
Провадження № 2-др/553/6/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2024 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Рябоконя Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кумечко Марини Сергіївни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Подільської районної у м.Полтаві ради, виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_3 , треті особи - державний реєстратор ОСОБА_4 , Управління майном комунальної власності міста, Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації Виконавчого комітету Полтавської міської ради, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Карнарук П.В., приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Носова Ж.В., Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право власності на житло і свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним та скасування рішень, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсним, визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання вчинити певні дії,
Одночасно у первісному поданому позові ОСОБА_1 прохав стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати, які понесені при поданні позову.
За наслідками розгляду справи рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.04.2024 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
До закінчення судових дебатів в цій справі представник позивача прохав вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті, зробивши відповідну заяву у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.
Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони, треті особи до суду не прибули.
Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, з проханням задовольнити клопотання.
Приватний нотаріус Носова Ж.Б. та представник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області звернулись із заявами про проведення засідання без їх участі.
Представниками Подільської районної у м. Полтаві ради та виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради подані заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, з проханням відмовити у стягненні витрати на професійну правничу допомогу за необґрунтованістю та безпідставністю.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Перевіривши матеріали справи, суд зазначає, що у відповідності до ч.1,3 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Суд виходить з того, що питання про стягнення судових витрат, зокрема понесених витрат на правничу допомогу, вирішується судом при ухваленні судового рішення у порядку, спосіб та строки, встановлені ЦПК України.
Відповідно до ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст.133 ЦПК України, судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до кола яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України).
За змістом ч.ч.3,4,5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, згідно з ч.1,3 ст. 134 ЦПК України кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи разом з першою заявою по суті спору.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд звертає увагу, що застосування відповідних положень ст.134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників.
Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
Так, зі змісту першої заяви по суті спору, а саме позову, який подано позивачем за власним підписом 30.04.2021 вбачається, що позивачем було вказано про понесення ним витрат по сплаті судового збору, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну допомогу, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також доказів, що підтверджують такі витрати на правову допомогу позивачем не надавався. Також пред`являючи позов ОСОБА_1 прохав суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати, які понесені при поданні позову.
В подальшому позивачем в якості його представників були залучені ОСОБА_5 21.04.2022, та ОСОБА_6 28.12.2022, однак і при укладенні договорів з вказаними адвокатами, ні позивачем, ані його представниками не було подано орієнтованого розрахунку суми витрат на професійну допомогу.
Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами та поданими у встановлений ч. 1 ст. 134 ЦПК України строк, що забезпечить сторонам рівні права щодо здійснення їх процесуальних прав та обов`язків.
Таким чином, суд вважає, що оскільки під час розгляду справи стороною позивача разом з першою заявою по суті спору та після вступу представників не було подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, зокрема, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, які ОСОБА_1 поніс чи які очікує понести, у задоволенні клопотання його представника про відшкодування таких витрат необхідно відмовити.
Водночас, беручи до уваги, що під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат в частині судового збору, який покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та беручи до уваги, що ці витрати є належно підтвердженими, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрат щодо сплаченого судового збору у дольовому порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 134, 246, 270 ЦПК України, суд,
Ухвалити додаткове рішення у справі № 553/1057/21 за цивільним позовом ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , Подільської районної у м.Полтаві ради, виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 1816 грн судового збору з кожного.
У стягненні витрат на професійну правничу (правову) допомогу відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя
Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих