Справа № 953/388/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,

за участю секретаря Бірукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

за участю:

представника відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 19 грудня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 5783. Від даного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 січня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12 березня 2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про надання часу ОСОБА_2 для примирення з ОСОБА_1 строком на шість місяців, та зупинення провадження у справі до закінчення строку на примирення.

Ухвалою суду від 13 березня 2024 року заяву представника ОСОБА_2 адвоката Ухова Романа Владиславовича про надання строку на примирення - задоволено частково. Надано сторонам у справі про розірвання шлюбу строк для примирення тривалістю 1 (один) місяць, зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року поновлено провадження у справі у зв`язку з закінченням строку на примирення.

29 квітня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова через канцелярію подано зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, визначення способу участі батьків у вихованні дитини, у якій позивач просив: поновити строки звернення до суду із зустрічним позовом у справі № 953/388/24, позов розглядати у одному провадженні із первісним позовом за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, за результатами розгляду справи: визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із одним із батьків, зобов`язати того із батьків з ким буде мешкати дитина повідомляти про адресу місця проживання дитини (та про зміну адреси проживання) іншому з батьків; встановити порядок побачення та участі другого з батьків (хто проживає окремо) із ОСОБА_4 ; заборонити одному з батьків із ким буде проживати ОСОБА_4 вивозити дитину за кордон України без згоди іншого із батьків, окрім випадків наявності відповідного судового рішення чи обставин, що безпосередньо реально загрожують життю та здоров`ю дитини.

У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. До матеріалів позову долучено заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача адвокат Ухов Р.В. у судовому засіданні просив прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду разом з первісним позовом, зазначив, що у разі розірвання шлюбу таке рішення може бути використано позивачем ОСОБА_5 як підстава для перетину кордону із спільною з відповідачем дитиною.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, розглянувши матеріали справи, зустрічного позову та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, доходить таких висновків.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При винесенні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Тлумачення ч. 2 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, до позивача для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом первісного позову є розірвання шлюбу, а зустрічного позову визначення місця проживання дитини, визначення способу участі батьків у вихованні дитини.. За характером правовідносин вказані вимоги є сімейними, однак вимоги за ними не випливають одна з одної.

Суд виходить з того, що під час розгляду вказаних позовів дослідженню підлягають різні обставини та відповідні до них правовідносини, первісний позов та зустрічний позов не є взаємопов`язаними в розумінні ст. 193 ЦПК України, їх спільний розгляд не є доцільним.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що об`єднання вимоги відповідача про визначення місця проживання дитини, визначення способу участі батьків у вихованні дитини із позовом про розірвання шлюбу є недоцільним, значно утруднить розгляд справи про розірвання шлюбу, та визначення місця проживання дитини не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову про розірвання шлюбу.

Крім того, частиною 7 ст. 178 ЦПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23 січня 2024 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказано, що у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

З огляду на те, що положеннями ч. 1 ст. 193 ЦПК України унормовано, що зустрічний позов відповідач може пред`явити у строк для подання відзиву, то на подання зустрічної позовної заяви у відповідача було 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, копію позовної заяви разом з ухвалою про відкриття провадження, якою роз`яснено право подання зустрічного позову у строк для подання відзиву відповідач ОСОБА_2 отримав 22.02.2024 в приміщенні суду, що підтверджується розпискою, а з зустрічною позовною заявою звернувся до суду 29.04.2024, тобто після спливу 15-денного строку, а отже з порушенням строку для звернення із такою заявою, встановленого ч.1 ст. 193 ЦПК України. Доказів поважності пропуску строку суду не надано.

Відповідно до ч.1, 2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, суд зважає на те, що зміст зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 містить клопотання про поновлення строку звернення із зустрічним позовом, посилаючись на те, що виникли обставини, що впливають на розгляд справи про розірвання шлюбу, оскільки позивач може використати судове рішення про розірвання шлюбу для перетину кордону із спільною дитиною та перешкоджати ОСОБА_2 спілкуватись із дитиною, однак доказів з приводу вказаного суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що вищевикладене є лише припущенням відповідача, та не свідчить про наявність обставин, які перешкоджали звернутися до суду з зустрічною позовною заявою у визначений ухвалою строк.

В силу ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, законодавець розмежовує поняття строків на "встановлені законом" та "встановлені судом" та відрізняє види звернення з відповідними клопотаннями та терміном їх подання.

Строк на подання зустрічної позовної заяви встановлюється судом, оскільки судом встановлюється строк для подання відзиву, отже його поновлення чинним процесуальним законом не передбачено, а положеннями ч. 2 ст. 127 ЦПК України передбачено саме продовження такого строку з врахуванням терміну подання відповідного клопотання до закінчення визначеного судом строку.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку.

З огляду на те, що зустрічна позовна заява була подана відповідачем ОСОБА_2 до суду за спливом більш ніж 2 місяців від дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, суд вважає, що відповідачем пропущено строк для пред`явлення зустрічного позову, а, відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 та на підставі ч.3 ст. 194 ЦПК України повернути її ОСОБА_2 ,

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 49, 127, 193, 258 -261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ухова Романа Владиславовича про поновлення строку звернення із зустрічним позовом в межах розгляду цивільної справи № 953/388/24 - відмовити.

Відмовити у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, визначення способу участі батьків у вихованні дитини.

Зустрічну позовну заяву повернути відповідачу ОСОБА_2 .

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст рішення складено 12.06.2024.

Суддя: Т.В.Юрлагіна