Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

Іменем України

183/5590/23 2/610/72/2024 06 червня 2024 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

секретаря: Виноградської О.В.,

розглянувши у місті Балаклія Ізюмського району Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

До суду надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 12.05.2010 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_2 , яка станом на дату його смерті 24.03.2018 становить 115020,92 гривень, а також судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 12.05.2010 договору (заяви) б/н ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку (договір), із встановленими ним же порядком та строками погашенням кредиту. 24.03.2018 позичальник помер, виходячи з цього, його спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з 24.03.2018 по 24.09.2018. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач ОСОБА_1 .

Позивачем 06.04.2021 була направлена претензія кредитора до БДНК та 29.04.2021 отримано відповідь про те, що 27.02.2019 була заведена спадкова справа після померлого ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 від 27.02.2019, разом з тим спадкоємицю було повідомлено про наявність претензій кредитора з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

02.09.2021 до спадкоємця було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість, яка не була виконана, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 90, 157).

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 151), однак на пошту за отриманням судової повістки і в судове засідання не з`явилась (а.с. 152-153), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, поважності неявки не убачається.

Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

12.05.2010 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно з рішенням від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип та найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк») і ОСОБА_2 , шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором-заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. Розмір кредитного ліміту встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити його (п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов і Правил).

Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і банком кредитний договір (а.с. 21-48).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 , оформленої на ОСОБА_2 , 12.05.2010 було встановлено кредитний ліміт 0 грн, який в подальшому 24.06.2011 було максимально збільшено до 2400 грн, а 30.10.2019 - зменшено до 0 гривень (а.с. 20).

Відповідно до довідки, за кредитним договором, укладеним між позивачем і ОСОБА_2 , 12.05.2010 відкрито кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 із терміном дії до останнього дня січня 2013 року, 29.01.2013 було відкрито кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_2 із терміном дії до останнього дня жовтня 2016 року (а.с. 49).

З виписки за договором вбачається, що ОСОБА_2 користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (а.с. 14-19).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53, 126).

Отже до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло невиконане ним боргове зобов`язання перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

З відповіді виконкому Балаклійської міської ради Харківської області встановлено, що станом на 15.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , були, зокрема ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_1 (а.с. 112).

Позивачем 01.04.2021 була направлена претензія кредитора до Балаклійської державної нотаріальної контори (а.с. 55), із відповіді на яку від 16.04.2021 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 шляхом сумісного проживання на день смерті разом зі спадкодавцем, була заведена спадкова справа № 102/2019. Разом з тим, спадкоємицю було повідомлено про наявність претензії кредитора АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 . Станом на дату відповіді ніхто із спадкоємців із заявами про відмову від спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався (а.с. 56).

Станом на дату смерті заборгованість за кредитним договором позичальника ОСОБА_2 становить 115020,92 гривень, що складається з: заборгованості за тілом кредита 2400 гривень, в т.ч. заборгованості за простроченим тілом кредита 2400 гривень; заборгованості за простроченими відсотками 3883,15 гривень; нарахованої пені 108737,77 гривень.

Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-13).

02.09.2021 позивач надіслав відповідачу лист-претензію про погашення заборгованості у розмірі 115020,92 гривень (а.с. 57, 58).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України).

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно із ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена ст. 1258, 1261-1255 ЦК України.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст. 1261, 1263, 1264, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Як встановлено судом, спадкоємиця померлого ОСОБА_2 - його дружина ОСОБА_1 звернулась до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, у якій зазначила, що спадщину вона прийняла шляхом сумісного проживання на день смерті разом із спадкодавцем, документи, необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину нею будуть подані додатково. На підставі її заяви була заведена спадкова справа після смерті спадкодавця.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, в суді доведено, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 та прийняла спадщину після його смерті в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Отже кредитор спадкодавця, дізнавшись з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.04.2021 про прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 , пред`явив свої вимоги до спадкоємця у визначені законом строку, надіславши 02.09.2021 їй відповідну претензію.

Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Згідно з другим абзацом ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За чинним законодавством спадкоємці, які прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов`язання спадкодавця в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

З урахуванням предмету спору у даній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).

Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором.

Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором станом на 24.03.2018 в сумі 115 020, 92 гривень.

3.Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 2684 гривні судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ вул. Грушевського б. 1-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Суддя Стригуненко В.М.