Справа № 539/3848/24
Провадження № 2/539/1247/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2024 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Рудалєвої Л.В.,
при секретарі судового засідання Бас В.Г.,
за участі: сторони у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
за Договором № 267146 про надання споживчого кредиту від 03 лютого 2022 року у сумі 25 125 (двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких:
15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;
10 125 (десять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за процентами;
за Договором №5353780 про надання споживчого кредиту від 09 січня 2022 року у сумі 16 036 (шістнадцять тисяч тридцять шість) гривень 00 копійок, з яких:
7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;
9 036 (дев`ять тисяч тридцять шість) гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками.
Загальна сума заборгованості - 41 161 (сорок одна тисяча сто шістдесят одна) гривня 00 копійок.
Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошові кошти.
В подальшому між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (позивач) укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило позивачу право вимоги до відповідачки за заборгованістю, що виникла у зв`язку із її невиконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ».
Крім того, між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошові кошти.
В подальшому між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (позивач) укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило позивачу право вимоги до відповідачки за заборгованістю, що виникла у зв`язку із її невиконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми статей 626, 628, 629 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо обов`язковості умов укладених договорів; статей 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625 ЦК України щодо обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором та статей 512, 514 ЦК України щодо правових підстав зміни кредитора у зобов`язанні.
Відповідачка до суду відзив на позовну заяву, а також інші документи, які підтверджують її позицію, не надіслала.
Заяви, клопотання учасників справи
Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду цієї справи без його участі, а також не заперечував проти винесення заочного рішення.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 07 жовтня 2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, судове засідання призначив на 06 листопада 2024 року.
Розгляд справи відкладався на 25 листопада та 09 грудня 2024 року.
Ухвалою від 09 грудня 2024 року суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із тим, що відповідачка, повідомлена належним чином, не з`явилася у судове засідання, не надала відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує, суд розглядає справу та ухвалює рішення на підставі документів, що в ній містяться.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ІВДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацією фінансової установи № ФК-183 від 27 грудня 2007 року (а.с.49).
Згідно з пунктом 2.1 Договору № 267146 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 або іншої платіжної катки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту (а.с.7, зворотна сторона).
Згідно з Паспортом споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору, загальні витрати за стандартною процентною ставкою становлять 4275,00 грн, загальні витрати за зниженою процентною ставкою становлять 2137,50 грн (а.с.13, зворотна сторона).
Станом на 29 лютого 2024 року заборгованість за Договором № 267146 відповідачкою не погашена та становить 25 125,00 грн (а.с.23-24).
29 лютого 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем укладено Договір факторингу № 29022024 (далі Договір факторингу № 2902024) (а.с.18-20) відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступив позивачу право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі у до відповідачки.
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передав, а позивач прийняв реєстр прав вимоги, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 29022024 від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до позивача перейшло права вимоги до боржників, і позивач став кредитором (а.с.21).
Згідно з витягом з Реєстру Боржників №1 до Договору факторингу № 29022024 від 29 лютого 2024 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором відповідачки у сумі 25 125,00 грн (а.с.22).
Крім того, 09 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та відповідачкою укладено Договір № 5353780 про надання споживчого кредиту (далі Договір № 5353780), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 7 000,00 грн (пункт 1.3) на строк 30 днів (пункт 1.4) за фіксованою процентною ставкою (пункт 1.5) (а.с.28-32).
Згідно з пунктом 2.1 Договору № 5353780 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_4 або іншої платіжної катки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту (а.с.28, зворотна сторона).
Згідно з Паспортом споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору, загальні витрати за стандартною процентною ставкою становлять 3990,00 грн, загальні витрати за зниженою процентною ставкою становлять 1596,00 грн (а.с.34, зворотна сторона, с.35).
Станом на 31 липня 2024 року заборгованість за Договором № 5353780 відповідачкою не погашена та становить 16 036,00 грн (а.с.42).
19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено Договір факторингу № 19062023 (далі Договір факторингу № 13062023) (а.с.37-39), відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив позивачу право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі у до відповідачки.
Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників №2 до Договору факторингу № 19062023 від 19 червня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передав, а позивач прийняв реєстр прав вимоги, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 19062023 від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до позивача перейшло права вимоги до боржників, і позивач став кредитором (а.с.40).
Згідно з витягом з Реєстру Боржників №2 до Договору факторингу № 19062023 від 19 червня 2023 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором відповідачки у сумі 16 036,00 грн (а.с.41).
Отже, суд встановив, що між позивачем та відповідачкою виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеними нею договорами споживчого кредитування відповідно до умов договорів факторингу.
Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України), станом на дату виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись із відповідачкою, яка не сплачувала заборгованість за договорами споживчого кредитування, керуючись положеннями договорів факторингу, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.
Норми права, які застосував суд
Згідно зі статею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оцінка суду
Згідно з пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду обгрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя статті 263 ЦПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача слід задовольнити з огляду на таке.
Передусім суд зазначає, що відповідно до змісту статей 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, звертає увагу суду на те, що відповідачка не виконує умови укладених нею договорів споживчого кредитування, а тому заборгованість слід стягнути у судовому порядку.
Відповідачка не надала суду відзив на позовну заяву, в жодних документах по цій справі свою позицію щодо виникнення у неї заборгованості за Договором № 267146 та Договором №5353780, не висловила.
Суд, оцінюючи докази, що містяться в матеріалах справи, чинне законодавство України із вказаного спірного питання, дійшов наступних висновків.
Юридичні особи, які укладали договори споживчого кредитування з відповідачкою, є фінансовими установами, мають відповідні свідоцтва про реєстрацію фінансових установ.
Відповідачкою здійснені дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення Договору № 267146 та Договору №5353780, оскільки вказані договори та додатки до них підписані нею з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора.
В силу вимог статей 629 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір відповідно до його умов та вимог закону.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням статті 617 ЦК України.
Позивач є фінансовою установою та має відповідне свідоцтво, а тому суд дійшов висновку, що заборгованість відповідачки за вказаними вище Договором № 267146 та Договором №5353780 відповідно до вимог статей 514 та 516 ЦК України була правомірно передана за Договором факторингу № 29022024 та Договором факторингу №19062023 позивачу. У зв`язку з тим, що відповідачка не виконала у строк взятих на себе зобов`язань за Договором № 267146 та Договором №5353780, позивач має підстави вимагати від відповідачки їх виконання відповідно до умов Договору факторингу № 29022024 та Договору факторингу №19062023.
За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідачка не надавши своєї позиції, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє, судовий збір стягується із відповідачки.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 512, 514, 516, 527, 530, 627, 628, 617, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.
за Договором № 267146 про надання споживчого кредиту від 03 лютого 2022 року у сумі 25 125 (двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких:
15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;
10 125 (десять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за процентами;
за Договором №5353780 про надання споживчого кредиту від 09 січня 2022 року у сумі 16 036 (шістнадцять тисяч тридцять шість) гривень 00 копійок, з яких:
7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу;
9 036 (дев`ять тисяч тридцять шість) гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками.
Загальна сума заборгованості - 41 161 (сорок одна тисяча сто шістдесят одна) гривня 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст заочного рішення складено та підписано 13 грудня 2024 року.
Суддя Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області Л.В.Рудалєва