ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7953/24 Справа № 215/545/24 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та моральної шкоди спричиненої не проведенням повного розрахунку при звільненні,

встановив:

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»подали апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2024 року з суду першої інстанції витребувано цивільну справу, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 15 липня 2024 року.

Апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрито, оскільки заявником до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору в прядку та розмірі визначеному законом.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 вказаного Закону. На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

В апеляційній скарзі, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, заявник посилається на те, що вона звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Тому, ураховуючи положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявник звільнена від сплати судового збору в частині вимог щодо стягнення заробітної плати.

Відповідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).

Отже, позивач звільняється від сплати судового збору лише за позовні вимоги про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні, проте за подання позовної заяви з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні від сплати судового збору вона не звільняється.

Схожі висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 757/56163/19-ц та від 27 березня 2024 року у справі № 577/220/23.

Отже, якщо заявник оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, то за подання апеляційної скарги він має сплатити судовий збір.

Разом із тим, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» також не поширюється на вимогу про відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вказане, посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що вона звільняється від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно п/п 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позов з вимогами майнового характеру поданий фізичною особою до суду у січні 2024 року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 3 028 гривень.

Отже, за подання апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування моральної шкоди заявнику пропонується сплатити судовий збір в сумі 1 816,80 гривень ((3 028 х 0,4) х 150%) .

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101, номер рахунку UA0004628 , Код ЄДРПОУ 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Дніпровський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору в сумі 1816,80 гривень.

Керуючись ст. 357, 185 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2024 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для виконання вимог ухвали десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Дніпровського апеляційного суду О.І. Корчиста