Справа № 148/2226/23
Провадження №2/148/101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору та стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом, -

встановив:

В жовтні 2023 позивачі звернулися в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони є синами померлої ОСОБА_5 . 08.06.1955 ОСОБА_5 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 в неї народився ОСОБА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . 07.09.1982 ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 померла. На момент її смерті, тобто на час відкриття спадщини, позивачі постійно проживали із спадкодавицею за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом та спільного проживали зі спадкодавцем на момент смерті, то є такими, що прийняли спадщину. Також на підставі поданих ними заяв Тульчинською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу у спадковому реєстрі: 70076579, номер спадкової справи у нотаріуса: 1096/2022.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді права на земельні ділянки площею 1,4838 га та 1,4851 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шпиківської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області (колишньої Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області), право на які остання отримала згідно розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації від 21.12.2006 за № 631-р «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) громадянам на території Юрківської сільської ради". Так, згідно Додатку 3 до Розпорядження № 631-р від 21.12.2006, (номер за порядком 81) та до Додатку № 4 (номер за порядком 6) ОСОБА_7 внесена до списку померлих громадян, які мають право на земельні частки (паї) на території Юрківської сільської ради Тульчинського району. Таким чином, процедуру приватизації спірних земельних ділянок розпочато.

Бажаючи реалізувати свої спадкові права, позивачі звернулися до Шпиківської селищної ради Тульчинського району з метою отримати дозвіл на завершення приватизації шляхом розробки технічної документації із землеустрою, однак їм було відмовлено у наданні даного дозволу.

Тому вони позбавлені можливості, як спадкоємці, завершити приватизацію земельних ділянок, право на які набула їх мати за життя. З огляду на це, з метою захисту своїх прав, змушені звернутися до суду з даним позовом та просять визнати в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 право на завершення приватизації: за ОСОБА_1 на земельну ділянку, визначену в Додатку № 4 до розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації № на плані 39, площею 1,4851 га під багаторічними насадженнями на території Шпиківської територіальної громади Тульчинського району (колишня Юрківська сільська рада Тульчинського району); за ОСОБА_2 - на земельну ділянку, визначену в Додатку № 3 до розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації № на плані 318, площею 1,4838 га ріллі на території Шпиківської територіальної громади Тульчинського району (колишня Юрківська сільська рада Тульчинського району).

Справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.

02.01.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні 04.03.2024 позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили задовольнити. ОСОБА_1 зазначив, що крім нього та ОСОБА_9 , у їх матері був ще один син ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак на момент смерті матері також проживав з нею.

Після початку зясування обставин у справі, після того, як з пояснень позивача ОСОБА_1 стало відомо про те, що в позивачів був ще один брат ОСОБА_10 , який помер після смерті матері, однак на час смерті останньої проживав разом з нею, до участі в справі згідно ухвали від 26.03.2024 в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено дітей ОСОБА_10 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 117).

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися. Від останнього до суду надійшла заява, в якій він просить завершити судовий розгляд за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надішло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо позову не має.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Від них до суду надійшли заяви, в яких вони просять судові засідання у справі проводити за їх відсутність та задовольнити позов в повному обсязі.

за таких обставин суд завершив розгляд справи у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 16.08.2023, наданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір`ю записано ОСОБА_7 31.01.2023 до даного актового запису внесено зміни та прізвище дитини « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_12 », відомості про батька змінено на « ОСОБА_13 », підстава запису відомостей про батька змінено на «актовий запис про визнання батьківства» (а.с. 12, 13).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого в с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_13 , а матір`ю - ОСОБА_7 (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого в с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_13 , а матір`ю - ОСОБА_14 (а.с. 17).

Із копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 16.08.2023, наданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком записано ОСОБА_13 , а матір`ю ОСОБА_7 . 15.08.2023 до даного актового запису внесено зміни у відомостях про батька та « ОСОБА_15 » змінено на « ОСОБА_16 » (а.с. 18, 19).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Виконкомом Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 06.12.2007, судом встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 74 років в с. Юрківка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 20).

Згідно копії Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №1 від 16.08.2023, наданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), судом встановлено, що ОСОБА_5 08.06.1955 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_17 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 . 07.09.1982 даний шлюб розірвано (а.с. 21, 22).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу №1 від 31.01.2023, наданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), судом встановлено, що 07.09.1982 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_17 розірвано. ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 89).

Також судом встановлено, що згідно розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації № 631-р від 21.12.2006 "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) громадянам на території Юрківської сільської ради" погоджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) громадянам на території Юрківської сільської ради, передано громадянам у власність земельні частки (паї) з виготовленням державних актів на право власності взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) згідно додатків (а.с. 24).

Згідно копії Додатку № 3 до вказаного розпорядження, списку померлих громадян, спадкоємці яких мають право на земельні частки (паї) на території Юрківської сільської ради, ОСОБА_7 мала право на земельну ділянку площею 1,4838 га ріллі на плані під № 318 (а.с. 25-27).

Відповідно до копії Додатку № 4 до вказаного розпорядження, списку померлих громадян, спадкоємці яких мають право на земельні частки (паї) на території Юрківської сільської ради, ОСОБА_7 мала право на земельну ділянку площею 1,4851 га під багаторічними насадженнями на плані № 39 (а.с. 28-29).

Згідно копії довідки, виданої Шпиківською селищною радою Тульчинського району Вінницької області 27.10.2121 №478, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 га ОСОБА_1 проживали разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Відповідно до копій довідок, виданих Шпиківською селищною радою Тульчинського району Вінницької області 13.12.2022 №536 та №537, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 31).

Згідно витягу рішення Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 03.10.2023 №2665, розглянувши заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами с.Юрківка, вирішено відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку вказаної технічної документації у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують, що заявники дійсно являються спадкоємцями (власниками) даної земельної ділянки в пакеті документів відсутні (а.с. 32).

З копії спадкової справи № 1096/2022, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 49-52). Інших спадкоємців померлої ОСОБА_5 , які б прийняли спадщину після неї, згідно матеріалів спадкової справи не встановлено

З копії спадкової справи № 258/2016, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в своїх заявах від 26.03.2024, засвідчених старостою Юрківського старостинського округу, повідомляють, що спадщину після смерті батька ОСОБА_10 в установлені законом строки вони не прийняли, на неї не претендують, в судові органи для продовження строку для прийняття спадщини звертатися не будуть. Претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вони не мають (а.с. 132, 133).

До правовідносин, що склались між сторонами, підлягають застосуванню норми спадкового права, а саме Книги 6 ЦК України.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою та другою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так, згідно із ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина 1ст. 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти,дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок,що були раніше надані їм у користування; г)прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 3.5 вказаних роз`яснень, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Із досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 у визначений законом спосіб не набула права власності на земельні ділянки площею 1,4838 га ріллі та площею 1,4851 га під багаторічними насадженнями, оскільки не завершила процедуру їх приватизації та не отримала правовстановлюючих документів. Разом з тим, ОСОБА_18 включена у списки померлих громадян, спадкоємці яких мають право на земельні частки (паї) на території Юрківської сільської ради, тобто мала право на приватизацію земельних ділянок.

Також судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , будучи спадкоємцями першої черги за законом, постійно проживали зі спадкодавцем своєю матір`ю ОСОБА_5 на день її смерті, а отже, спадщину прийняли. На підставі їх заяв заведено спадкову справу.

Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , внуки ОСОБА_5 , спадщину після смерті свого батька ОСОБА_10 , в установлені законом строки не прийняли, на неї не претендують, претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мають. Інші спадкоємці, які б претендували на завершення приватизації спірних земельних ділянок після смерті ОСОБА_5 , відсутні.

Відповідач не заперечує проти позову.

За таких обставин суд вважає, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_5 за життя, включно з правом на завершення приватизації земельні ділянок.

При встановлених обставинах, враховуючи, що позов відповідачем визнається, треті особи проти позову не заперечують, позивачами позовні вимоги доведено належними доказами, беручи до уваги, щовизнання за позивачами права на завершення приватизації спірних земельних ділянок не порушує прав, свобод чи охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 право на завершення приватизації земельних ділянок, розташованих на території Шпиківської територіальної громади Тульчинського району (колишня Юрківська сільська рада Тульчинського району).

Проте, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також враховуючи, що частки кожного із спадкоємців за законом є рівними, право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, суд не вбачає підстав для визнання за позивачами в порядку спадкування права на завершення приватизації конкретної земельної ділянки, як про те вони просять в позовній заяві, адже кожен з них має однакове право на завершення приватизації обох земельних ділянок, право на приватизацію яких мала їх мати. З огляду на це позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати суд залишає за позивачами, оскільки таке прохання вони висловили в позовній заяві.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, ст. ст. 13, 76-81, 89, 95, 206, 211, 247, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 1216-1218, 1220, 1222,1223, 1225, 1258,1261,1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 81, 116, 118, 125, 126 ЗК України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_5 право на завершення приватизації земельних ділянок, розташованих на території Шпиківської територіальної громади Тульчинського району (колишня Юрківська сільська рада Тульчинського району): площею 1,4838 га ріллі на плані під № 318 згідно Додатку № 3 та площею 1,4851 га під багаторічними насадженнями на плані № 39 згідно Додатку № 4 до розпорядження голови Тульчинської районної державної адміністрації № 631-р від 21.12.2006 "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) громадянам на території Юрківської сільської ради".

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.06.2024.

Суддя Л.А. Штифурко