Справа №198/98/22
Провадження № 2/0198/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., представника позивача за первісним позовом (він же представник відповідача за зустрічним позовом) адвоката Сосонного Д.В., представника відповідача за первісним позовом (він же представник позивача за зустрічним позовом) адвоката Мовчан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за :

-позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», третя особа по справі Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про усунення позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення з користування відповідача, скасування державної реєстрації за ТОВ «Лан» іншого речового права права оренди земельної ділянки;

-зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» до ОСОБА_1 , третя особа по справі Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області про визнання дійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (т. 1 а.с. 5-10, заява про усунення недоліків позовної заяви т. 1 а.с. 40-41, заява щодо описки т. 1 а.с. 100) про усунення позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0309 площею 7,1476 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Павлоградського (раніше Юр`ївського) району Дніпропетровської області, шляхом її повернення з користування відповідача; скасування державної реєстрації за відповідачем іншого речового права права оренди земельної ділянки (згаданої вище), здійсненої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2014 року, номер запису про інше речове право 6972211, на підставі Договору оренди земельної ділянки від 29.06.2013 року за №б/н.

ТОВ «Лан» звернулося до ОСОБА_1 із зустрічним позовом (т. 1 а.с. 77-81), просить визнати договір оренди укладений 29.06.2013 року між ТОВ Лан» та ОСОБА_1 , яким остання передала ТОВ «Лан» у платне користування згадану вище земельну ділянку (строк дії договору 15 років) дійсним.

Первісний позов мотивований наступним :

-в липні 2019 року позивачці стало відомо, що її земельною ділянкою (згадана вище) користується ТОВ «Лан» на підставі Договору оренди від 29.06.2013 року (строком на 15 років, без номера);

-оскільки такого договору з ТОВ «Лан» позивачка ні особисто, ні через представників не укладала, у вересні 2019 року звернулася до суду з позовом про визнання згаданого договору недійсним. Даний позов розглядався в справі № 198/724/19, 31.05.2021 року ухвалено рішення в задоволенні позову відмовлено внаслідок обрання неефективного (неналежного) способу захисту;

-в рамках справи № 198/724/19 було проведено судову почеркознавчу експертизу підтверджено, що позивачка спірний договір не підписувала. Даний факт було встановлено рішенням суду від 31.05.2021 року, яке набрало законної сили;

-в цьому ж рішенні суду встановлено: «Судом встановлено обставини справи, за якими спірний договір позивач не підписував та відповідно, істотних умов цього договору не погоджував»;

-отже позивачка спірного договору не підписувала, не виявляла свою волю на передачу ТОВ «Лан» в оренду свою власність, а тому земельна ділянка перебуває в користуванні відповідача без законних підстав. ТОВ «Лан» відмовляється добровільно повернути ділянку.

Зустрічний позов мотивований наступним:

-погоджується з тим, що спірний договір не було підписано ОСОБА_1 , а отже не було дотримано встановленої законодавцем форми укладення таких договорів. Однак, ОСОБА_1 регулярно отримувала орендну плату, а тому її посилання на необізнаність про існування договору не відповідають дійсності, як і посилання про відсутність волевиявлення до укладення такого договору;

-про отримання орендної плати вона розписувалась, так само отримувала орендну плату в формі надання послуг (їй обробляли трактором присадибну ділянку);

-посилається на положення ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом;

-таким чином позивач за зустрічним позовом вважає, що договір було укладено в усній формі, істотні умови договору узгоджено, волевиявлення ОСОБА_1 до укладення договору було, про існування договору їй було відомо, роками отримувала орендну плату (матеріальні блага в різних формах).

На первісний позов надійшов відзив (т. 1 а.с. 48-53), основні доводи:

-заперечує довод ОСОБА_1 про те, що остання лише в 2019 році дізналася про існування договору, оскільки отримувала орендну плату;

-позивач пропустила строк позовної давності на звернення із таким позовом.

Представник ОСОБА_1 подав відповідь на відзив та відзив на зустрічну позовну заяву (т. 1 а.с. 101-104, 109-111).

В ході розгляду справи судом вчинені наступні процесуальні дії:

-05.04.2022 року постановлено ухвалу про залишення позову без руху (т.1 ас.25);

-11.04.2022 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за первісним позовом (т.1 ас. 31-32);

-01.06.2022 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження, витребування доказів (т.1 ас.127-128);

-28.06.2022 року постановлено ухвалу про прийняття до спільного розгляду зустрічного позову, об`єднавши позовні вимоги в одне провадження (т.1 ас.158);

-28.06.2022 року постановлено ухвалу про проведення судової почеркознавчої експертизи, зупинення провадження у справі (т.1 ас.159-160);

-23.02.2023 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі (т.1 ас.222);

-15.06.2023 року постановлено ухвалу про проведення судової почеркознавчої експертизи, зупинення провадження у справі (т.2 ас.89-90);

-14.12.2023 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі (т.1 ас.107);

-02.02.2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т.2 ас.133).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Сосонний Д.В. заявлені позовні вимоги за первісним позовом повністю підтримав, просив такі задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник ТОВ «Лан» - адвокат Мовчан О.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги за первісним позовом повністю не визнав, просив у задоволенні таких відмовити, в тому числі і за спливом строку позовної давності, просив задовольнити зустрічний позов. Крім того, відмовився від свого клопотання про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Третя особа по справі в судове засідання не з`явилася, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, просили прийняти рішення на розсуд суду (т.1 ас. 239).

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності третьої особи, проти чого інші учасники судового процесу не заперечували.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сосонного Д.В., пояснення представника ТОВ «Лан» - адвоката Мовчана О.В., дослідивши письмові матеріали, додані до справи, а також ряд документів, які містяться в справі № 198/727/19, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

-так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7, 1476 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:001:0309, що підтверджено в судовому засіданні копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 037089 від 27.08.2001 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 29.06.2013 року вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Лан» укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 15 років (т. 1 ас. 56-57), право оренди землі відповідача за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 15743505 від 12.09.2014 року, при цьому вказане рішення прийнято державним реєстратором реєстраційної служби Юр`ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (т. 1 ас. 58-59), повноваження якої в теперішній час передані Павлоградській райдержадміністрації Дніпропетровської області.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 ніколи оспорюваного договору оренди землі не підписувала та будь-яким особам згоду на його укладення від її імені не надавала.

Для з`ясування питання стосовно підписання ОСОБА_1 оспорюваного договору оренди землі судом по справі № 198/724/19 було призначено почеркознавчу експертизу.

Згідно наявного в матеріалах справи № 198/724/19 висновку експерта № 741-20 від 02.06.2020 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі у розділі «Орендодавець» в графі «Підпис» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

На підтвердження своїх доводів (що ОСОБА_1 фактично заключила договір оренди, проявила волевиявлення до його заключення, вчиняла дії направлені на виконання договору) представник ТОВ «Лан» долучив до справи та заявив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи Додатку №1 до Договору оренди (т. 2 а.с. 64), на якому наявний підпис виконаний від імені ОСОБА_1 (представник ОСОБА_1 заперечував, що цей підпис виконано останньою). Судом було вжито усіх можливих заходів для надання стороні ТОВ «Лан» можливості довести свою правоту з цього питання двічі призначалася почеркознавча експертиза і кожного разу вона не відбулася з вини сторони ТОВ «Лан».

За таких обставин, суд приходить до переконання, що даний документ не підписувався ОСОБА_1 , а отже і не може бути прийнятий до уваги як документальне підтвердження доводів ТОВ «Лан».

Приймаючи рішення по даній справі суд виходить з наступного:

- так, за змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату його укладення 29.06.2013 року) договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами такого договору є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Щодо твердження сторони ТОВ «Лан» про наявність волевиявлення ОСОБА_1 до укладення договору, то підтвердження активних дій зі сторони останньої до укладення договору доказами не підтверджено договору вона не підписувала, додатку (додатків) до договору також не підписувала, іншим особам вчиняти такі дії не доручала, будь-яких інших доказів активних дій ОСОБА_1 спрямованих на укладення спірного договору суду не надано. Укладення такого договору можливе лише шляхом вчинення активних дій, здача в оренду земельної ділянки (за виключенням пролонгації договору) за мовчазної згоди не допускається.

Стосовно отримання ОСОБА_1 матеріальних благ від ТОВ «Лан» за користування її власністю пасивна дія (прийняття плати), при тому, що відсутні докази узгодження сторонами її розміру, не може підтверджувати наявність волевиявлення власниці майна до заключення спірного договору (відсутні активні дії спрямовані на заключення договору).

При цьому суд враховує і (принаймні частково) погоджується з доводами представника ТОВ «Лан» наведеними у його відзиві (т. 1 а.с. 48-53), що за таких обставин (і наявності для цього підстав) ТОВ «Лан» може вимагати від ОСОБА_1 матеріальну компенсацію за отримане у якості орендної плати, затрати на обробіток (можливе покращення якості-вартості) земельної ділянки, тощо.

З приводу доводів представника ТОВ «Лан», що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності на звернення з таким позовом, суд не погоджується з даним твердженням. Оскільки, ОСОБА_1 просить повернути з користування (як вона вважає, безпідставного) свою власність і таке користування досі не завершилось, то і відлік строку позовної давності не відраховувався.

Приймаючи до уваги вказане вище, первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний підлягає залишенню без задоволення.

Крім цього, щодо зустрічного позову не представляється можливим визнати дійсним договір, розмір оплати за який, строк дії договору (істотні умови договору) не було узгоджено сторонами (принаймні доказів протилежного суду не надано).

Згідно положень ст. 141 ч. 1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На користь ОСОБА_1 з ТОВ «Лан» слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Судовий збір сплачений ТОВ «Лан» відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», третя особа по справі Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про усунення позивачу перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення з користування відповідача, скасування державної реєстрації за ТОВ «Лан» іншого речового права права оренди земельної ділянки задовольнити.

1.Усунути позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0309 площею 7,1476 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Павлоградського (раніше Юр`ївського) району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю (Серія ІІІ-ДП № 037089 від 27.08.2001 року, виданий Новов`язівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області), шляхом її повернення з користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан»;

2.Скасувати державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» іншого речового права права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0309 площею 7,1476 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Павлоградського (раніше Юр`ївського) району Дніпропетровської області, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.09.2014 року, номер запису про інше речове право 6972211, на підставі Договору оренди земельної ділянки від 29.06.2013 року за №б/н.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» до ОСОБА_1 , третя особа по справі Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області

про визнання дійсним договору оренди земельної ділянки залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 3120,99 грн.

Судовий збір сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан» залишити за останнім.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач за первісним позовом, він же відповідач за зустрічним позовом : ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач за первісним позовом, він же позивач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан», місце знаходження - 51323, вул. Центральна, буд. 9, с. Новов`язівське Павлоградського (колишнього Юр`ївського ) району Дніпропетровської області, ;

- третя особа : Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, місце знаходження - 51400, вул. Центральна (Карла Маркса), 98, м. Павлоград Дніпропетровської області, .

Суддя М.В. Білинський

Суддя Михайло БІЛИНСЬКИЙ