Справа № 523/8972/24
Провадження №2-о/523/396/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Аліна С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою за особливих обставин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безвісно відсутнім за особливих обставин.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.3 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 вказує, що з 22.03.2023 року ніяких відомостей про місце перебування батька ОСОБА_2 не має, зв`язок з ним відсутній, за місцем проживання він не з`являється.

Заявник також зазначає, що його батько ОСОБА_2 був призваний на військову службу за мобілізацією 01.03.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24 березня 2023 року командування військової частини НОМЕР_2 надіслало Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення №39 з проханням сповістити матір ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про те що її син, батько Заявника, ОСОБА_2 , будучи вірним військовій присязі українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 22.03.2023 року у місті Бахмут Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надійшло сповіщення сім`ї (близьких родичів) № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого вбачається, що батько Заявника, ОСОБА_2 , будучи вірним військовій присязі українському народу, мужньо виконуючи військовий обовязок в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти 22.03.2023 року при виконанні бойового завдання.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 21.06.2023 №34, сформованого на запит ОСОБА_1 за №П-10291 від 16.05.2023 року Міністерством внутрішніх справ України, ОСОБА_2 з 15.06.2023 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а Болградський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області проводить його розшук в рамках кримінального провадження № від 28.03.2023 року.

Факт зникнення безвісті ОСОБА_2 з 22.03.2023 року підтверджується також Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №255 від 19.05.2023 року. За яким, ОСОБА_2 22.03.2023 року в ході виконання бойового завдання безвісти зник під час захисту Вітчизни у м. Бахмут, Донецької області. Даним Витягом також підтверджується, що зникнення безвісти ОСОБА_2 або його ймовірна загибель не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства.

Також з Витягу із акту службового розслідування, відомо, що позаштатний помічник командира батальйону з обліку військовослужбовців зниклих безвісти за особливих обставин військової частини НОМЕР_2 заявою від 24.03.2023 року сповістив Бахмутський РВП ГУНП в Донецькій області про те, ОСОБА_2 зник безвісти за особливих обставин під час вогневого контакту із противником 22.03.2023 року у м. Бахмут Донецької області. А слідчим Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування провадження №0000542 від 28.03.2023 року.

За інформацією з Витягу із Акту службового розслідування, службове розслідування стосовно ОСОБА_2 було завершеним, його було визнано з 22.03.2023 року зниклим безвісти під час захисту Вітчизни у м. Бахмут.

Відповідно до положення статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції.

Метою подання заяви ОСОБА_1 вказує якраз необхідність оформлення права на відстрочку на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Особа, зникла безвісти за особливих обставин це особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру (ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Тому, правовий статус «особи, зниклої безвісти» не є тотожним правовому статусу фізичної особи визнаної в судовому порядку «безвісно відсутньою».

Зникнення ОСОБА_2 безвісти підтверджується, зокрема, витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №34 від 21.06.2023 року.

У зв`язку з чим, для оформлення права на відстрочку в поряду ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, не є необхідним.

Статтею 315 ЦПК визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що фактично спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ним права на отримання відстрочки від призиву, та не пов`язаний з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Суд вважає, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Вищевказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного висловлених у постанові суду від 22.03.2023 по справі № 290/289/22-ц провадження № 61-13369св22

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

При таких обставинах необхідно відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою за особливих обставин.

На підставі викладено та керуючись п.1 ч.1 ст.186, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкриті провадження за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи безвісно відсутньою за особливих обставин.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.06.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.