Справа № 504/2237/24
Номер провадження 2/504/1968/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк АВ.,

секретаря судового засідання Батяла М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 5500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 13.05.2024 року і до закінчення ним навчання.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 28.03.2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Новомиколаївською сільською радою Комінтернівського району Одеської області.

До реєстрації шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 16.05.2012 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (справа №504/3609/17).

На даний час, ОСОБА_3 досяг повноліття, однак є студентом першого курсу факультету «Економіка та право» Національного транспортного університету денної форми навчання за контрактом, що підтверджується договором про навчання у Національному транспортному університеті №ФП154/23 від 09.08.2023 року та договором №2153-23 від 09.08.2023 року, укладеним між Національним транспортним університетом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України.

Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач до судового засідання не з`явився, проте, 12.06.2024 року звернувся до канцелярії суду з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 16.05.2016 року.

На даний час, ОСОБА_3 досяг повноліття, однак є студентом першого курсу факультету «Економіка та право» Національного транспортного університету денної форми навчання за контрактом, що підтверджується договором про навчання у Національному транспортному університеті №ФП154/23 від 09.08.2023 року та договором №2153-23 від 09.08.2023 року, укладеним між Національним транспортним університетом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу.

Крім того, ОСОБА_3 проживає у гуртожитку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором найму житлового приміщення в гуртожитку Національного транспортного університету від 26.08.2023 року.

Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я, та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Доказів на підтвердження зворотного представлено не було.

Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляну на вищевикладене, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5500 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 23.05.2024 року і до 23 років, за умови, що він продовжить навчання.

Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та повнолітньої дитини.

Одночасно суд роз`яснює, що ст.196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Ухвалюючи рішення суду по цій справі, судом враховується, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Також, рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.181,182,184,191,192,198,200 СК України, ст.ст.2,5,11,258,263-265,273,274,354,430 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 13.05.2024 року і до 23 років, а саме до 12.05.2029 року, за умови, що він продовжить навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя : Литвинюк А. В.