Справа № 200/6686/18
УХВАЛА

13 червня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа №203/6686/18, провадження №2/0203/7/2024 за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання дій протиправними.

12.06.2024 року позивачем до суду подано заяву про відвід судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казака С.Ю. Вказана заява мотивована тим, що в рамках даної цивільної справи заявником неодноразово повідомлялось суду про умисне та протиправне ненадання банком письмових відповідей на його звернення про виконання банком умов кредитного договору, невиконання трьох рішень Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська по справі №200/5642/15 про витребування судом документів, не розкриття банком його банківської таємниці. 06.04.2023 року разом із відзивом ним було подано клопотання про витребування доказів, яке станом на 12.06.2024 року не розглянуто. 13.06.2023 року окремим документом подано клопотання про витребування доказів. 07.08.2023 року та 28.12.2023 року подано до банку запит про розкриття банківської таємниці, що є у володінні банку. Суд письмово повідомлений про порушення банком вимог законодавства про не розкриття його банківської таємниці. 21.03.2024 року до суду подана заява про забезпечення доказів, яка розглянута з пропущеним строком. 01.04.2024 року з причин не розгляду двох клопотань про витребування доказів та не розгляду у встановлений строк заяви про забезпечення доказів, до суду повторно подано заяву про забезпечення доказів. 05.05.2024 року КЕП судді підписано два електронних примірника ухвал від 29.03.2024 року та 01.04.2024 року про відмову в забезпеченні доказів по заявам від 21.03.2024 року та 01.04.2024 року. Ухвала від 29.03.2024 року обгрунтована тим, що заяву подано особою, яка відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; забезпечення доказів та обставин, які б об`єктивно свідчили про можливість їх втрати, знищення або наявності інших обставин, що утруднять або зроблять неможливим їх отримання або витребування судом в ході розгляду справи, в заяві не наведено. Ухвала від 05.04.2024 року обгрунтована зазначеними вище обставинами, а також врахуванням судом раніше заявленого відповідачем ОСОБА_1 клопотання від 14.11.2023 року про витребування доказів, виходячи зі змісту якого відповідачем ставилось питання про витребування, у т.ч., тих саме документів та інформації, що і у поданій заяві про забезпечення доказів. В судовому засіданні 18.04.2024 року судом було прийнято заяву банку про збільшення позовних вимог, не зважаючи на письмові та усні заперечення відповідача та його представника, порушивши принцип рівності сторін та вимоги ЦПК України на користь позивача. Було долучено додатки до заяви позивача більше ніж на 1000 аркушах, що не подані позивачем з позовом та новим позовом, без клопотання позивача про поновлення строків на подачу та його розгляду, за відсутності доказів направлення додатків відповідачу. Без зазначення даних щодо наявності у позивача електронного кабінету, що, зокрема, було причиною відмови відповідачу у прийнятті його заяв про забезпечення доказів. В судових засіданнях 22.04.2024 року та 13.05.2024 року судом розглянуто клопотання відповідача про витребування доказів від 14.11.2023 року, що було однією з підстав відмови у задоволенні заяви про забезпечення доказів від 01.04.2024 року, в задоволенні якого відмовлено в повному обсязі. В судовому засіданні 22.04.2024 року суддя Казак С.Ю. висловив думку по суті справи щодо відсутності прострочення кредитора (позивача, ще до закінчення підготовчого судового засідання. Документи в справі розглядаються судом вибірково, надаючи можливість позивачу вибірково надавати суду докази, порушуючи принцип повного, належного, достовірного та всебічного розгляду обставин справи. З цієї причини судом приймались документи позивача та легалізувались судом у справі, подані з порушенням процесуальних вимог. Документи відповідача, що стосуються його наміру формування доказової бази справи відхиляються. Суд сам жодного разу не витребував у банку докази та відмовив відповідачу у забезпеченні та витребувані доказів. Вказані обставини на думку заявника свідчать про планомірні, протиправні, послідовні та однобічні дії суду на користь банку, позбавляють його права на доступ до правосуддя.

Питання відводу (самовідводу) судді врегульовано нормами ст.ст.36-41 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частинами 8,9 ст.40 ЦПК України встановлено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Виключний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді визначений ст.ст.36,37 ЦПК України.

Зокрема п.3 ч.1 ст.36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Частиною 4 ст.36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Перевіряючи доводи заяви про відвід в частині не розгляду судом клопотань відповідача від 06.04.2023 року та 16.04.2023 року, суд враховує, що під час підготовчого провадження відповідачем 22.05.2023 року було подано зустрічний позов, 20.09.2023 року уточнений зустрічний позов, 25.03.2024 року заяву про зміну предмету зустрічного позову. 16.02.2024 року банком було подано заяву про збільшення позовних вимог.

Подача останніх обумовила необхідність ознайомлення сторін з підставами та предметом заявлених первісних та зустрічних вимог в остаточній редакції, додатків до них, підготовки додатково заяв по суті справи (відзивів, відповідей на відзив, заперечень), підготовки та надання додаткових доказів, клопотань про їх витребування.

Крім того, представником банку, а також відповідачем та його представниками неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи з тих чи інших причин, які задовольнялись судом, з метою забезпечення можливості участі сторін у розгляді справи.

14.11.2023 року відповідачем ОСОБА_1 було подано чергове клопотання про витребування доказів.

Таким чином, з урахуванням неодноразового перенесення розгляду справи не з вини суду, за клопотанням сторін, поданих заяви про збільшення первісних позовних вимог та зміну предмету зустрічних вимог, подачею з урахуванням цього сторонами інших заяв по суті справи, неодноразовим доповненням клопотань відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів, суд визнав за доцільне вирішити питання за клопотаннями відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів, після остаточного формування сторонами свої вимог та заперечень, обміну ними заявами по суті справи, з урахуванням обставин, що визнаються та заперечуються, а також після явки обох сторін в судове засідання та заслуховування їх думки, щодо заявлених клопотань.

Також суд враховує, що клопотання відповідача ОСОБА_1 від 14.11.2023 року за своїм змістом фактично включало та доповнювало клопотання останнього про витребування доказів від 06.04.2023 року та 16.04.2023 року. В судовому засіданні 18.04.2024 року було розпочато розгляд цього клопотання за участю представника банку, відповідача ОСОБА_1 та його представника, заслухано думку останніх. В судовому засіданні 13.05.2024 року за участю відповідача ОСОБА_1 та його представника клопотання було розглянуто та постановлено ухвалу про відмову в його задоволенні.

В частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, суд зазначає, що в ухвалі суду від 13.05.2024 року було наведено мотиви прийнятого рішення, з посиланням на норми ЦПК України та з урахуванням предмету заявлених позовних вимог, обставин на які сторони посилаються в обгрунтування своїх вимог та заперечень, що наведені в поданих ними заявах по суті справи, а також обставини, які з урахуванням вищенаведеного підлягають доказуванню. Врахував, що фактично надані сторонами під час підготовчого провадження письмові докази, що прийняті судом та долучені до матеріалів справи, є достатніми для встановлення наявності або відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.80 ЦПК України встановлено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стосовно прийняття заяви банку про збільшення позовних вимог, слід зазначити, що вказана заява було подана на стадії підготовчого провадження, тобто в строки, передбачені п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, за формою та змістом відповідала вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, містила відомості щодо адреси електронної пошти.

Відомості щодо наявності електронного кабінету були наявні в матеріалах справи та через зареєстрований електронний кабінет банку направлялись судом відповідні документи.

Стосовно прийняття судом заяви про збільшення позовних вимог та долученої до неї виписки по рахунку за відсутності доказів направлення додатків відповідачам, а також прийняття доказів з пропуском встановленого процесуального строку та за відсутності клопотання позивача про його поновлення, суд враховує, що додатки до заяви про збільшення позовних вимог у вигляді виписки по рахунку за обсягом становили більше 1300 аркушів.

В зв`язку з цим, при прийнятті заяви банку про збільшення позовних вимог без долучення доказів щодо направлення додатків відповідачам, судом було враховано положення ч.9 ст.83 ЦПК України щодо можливості прийняття таких доказів з огляду на їх надмірний обсяг.

Також судом було враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.82 ЦПК України докази мають подаватись позивачем разом із позовною заявою. Таким чином, подача доказів разом із заявою про збільшення позовних вимог на відповідній стадії судового процесу, не свідчить про їх подання з пропуском встановленого процесуального строку.

Стосовно доводів заяви щодо розгляду заяв відповідача про забезпечення доказів, слід зазначити, що в останніх суд не посилався на їх повернення з підстав, передбачених п.2 ч.1, абз.2 ч.4 ст.117 ЦПК України, через не зазначення наявності у заявника зареєстрованого електронного кабінету, або через його відсутність. Підставами повернення заяв була їх невідповідність вимогам п.п.3,5 ч.1 ст.117 ЦПК України через не зазначення в заяві даних щодо іншої сторони у справі відповідачки ОСОБА_2 , а також відсутності належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

В ході підготовчого провадження по справі судом було прийнято до розгляду зустрічний позов відповідача ОСОБА_1 , уточнення до нього, розглянуто всі клопотання та заяви сторін, які підлягають вирішенню на відповідній стадії, забезпечено можливість їх особистої участі у розгляді процесуальних та інших питань, пов`язаних із підготовкою справи для розгляду по суті.

Таким чином, викладені в заяві про відвід доводи є надуманими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також зводяться до незгоди відповідача з діями та прийнятими процесуальними рішеннями суду.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За вказаних обставин та наведених положень ЦПК України, заявлений відвід слід визнати необгрунтованим, а заяву про відвід передати до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для визначення судді, яким буде розглядатись остання, в порядку встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36,37,39,40,252,253 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявлений відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 відвід судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казака С.Ю. визнати необгрунтованим.

Заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казака С.Ю. від участі у розгляді цивільної справи №200/6686/18, передати до канцелярії Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для визначення судді, яким буде розглядатись питання про відвід, в порядку встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак