Березівський районний суд Одеської області
31.07.2024
Справа № 494/1286/24
Провадження № 2-н/494/60/24
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу
31.07.2024 року м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 ,-
10.07.2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 .
10.07.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А.
11.07.2024 року зроблено запит про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання боржника по справі.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд доходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.
Заявником вказано дані місця проживання ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), які ідентифікують боржника для можливого виконання судового наказу.
Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №715508 від 31.07.2024 року) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Єдиному державному демографічному реєстрі не значиться, його особу не знайдено.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Статтею 163 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Таким чином, відповідно до наданих відомостей, місце проживання боржника по справі взагалі останнє місце проживання не відомо.
Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, викладені в статті 161 ЦПК України, є чітко визначеними і не містять альтернативи.
Відповідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.
За ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Згідно вимогам ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, потрібно відмовити у видачі судового наказу.
В силу ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст. ст.163,165,167 ЦПК України, суд, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцати днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Римар.