Справа № 466/8532/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Борняк Р.О.

при секретарі Вовк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Третьої особи: Шевченківського ДРАЦС у м. Львові ЗМУ МЮ про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та про розірвання шлюбу,.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись що їх шлюб носить лише формальний характер, вони не проживають і не проживали з моменту укладення шлюбу, подружні відносини не підтримували та не підтримують, спільного господарства не вели та не ведуть. Вважає, що з цих підстав немає необхідності надавати строк для примирення сторін. Вона не володіє інформацію про місце проживання чи перебування відповідача, не володіє його контактами, ні номером телефону ні електронною поштою. Спорів з відповідачем щодо аліментів, поділу майна немає, спільних дітей немає. ОСОБА_1 більше як півтора роки проживає разом в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , ведуть спільний побут, спільне господарство, спільно проживають, та спільно виховують і утримують спільну дитину. У період шлюбу з відповідачем, у ОСОБА_1 народилась спільна з ОСОБА_2 дитина син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідний запис № 224 про народження дитини було зроблено у Шевченківський ВДРАЦС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції 28 лютого 2023 року. Тому батьком дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не являється. Біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , являється ОСОБА_2 . Дитина ОСОБА_4 , проживає з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та знаходиться на їх утриманні. Відповідно позивачі просять визнати батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, крім цього просять стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів витрати на правничу допомогу в попередній сумі 20 000,00 грн.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, проте подали заяву в якій позовні вимоги підтримали в повному розмірі, розгляд справи просять проводити у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Третя особа - Шевченківський ДРАЦС у м. Львові ЗМУ МЮ в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Сторони 09 лютого 2017 року Франківському районному у місті Львові відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, уклали шлюб між собою, актовий запис № 75.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , встановлено, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком експерта від 22.03.2024 року, встановлено, що ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 з ймовірністю 99,9 %.

У відповідності до ч.1 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутністю заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ст. 128 ч. 3 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Статтею 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

З урахуванням викладених обставин, а саме, що запис відповідача ОСОБА_3 батьком дитини був здійснений з підстав того, що дитина народжена у шлюбі; прийнявши до уваги, що способом спростування презумпції шлюбного батьківства є оспорювання батьківства за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство, з урахуванням визнання ОСОБА_2 себе біологічним батьком дитини, зачатої у шлюбі з іншим чоловіком; суд вважає за можливе визнати, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 .

У зв`язку із визнанням судом батьківства позивача, позовні вимоги про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька та внесення відповідних змін також підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Щодо витрат на правничу допомогу, яку позачі просять стягнути з відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задовленні, посилаючись на наступне.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначено докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи викладене, та не надання позивачами доказів про понесення ними витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. суд відмовляє у їх задоволенні.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 09 лютого 2017 року, у Франківському районному у місті Львові відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 75.

Визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити з актового запису №224 від 28.02.2023 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого у Шевченківському ВДРАЦС у місті Львові ЗМУ МЮ, відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини.

Внести відомості до актового запису №224 від 28.02.2023 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробленого у Шевченківському ВДРАЦС у місті Львові ЗМУ МЮ, а саме: у відомості про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України ОСОБА_2 , змінити прізвище дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши його за прізвищем батька - " ОСОБА_5 ", змінити по-батькові дитини - на " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Держави судовий збір в сумі 2422,40 грн.

У задоволенні стягненню з відповідача на користь позивачів 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин рф.

Третьої особа: Шевченківський ДРАЦС у м. Львові ЗМУ МЮ, місцезнаходження м. Львів, вул. Котлярська, 6, Код .

Суддя Р. О. Борняк