Справа № 539/5488/24
Провадження № 2-с/539/134/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Г.М.Гуменюк розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

12.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської областіз заявою про скасування судового наказу від 02.12.2024, яким з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз»стягнуто заборгованість за розподіл природного газу у сумі 1337 грн 16 коп та судовий збір у сумі 302 грн 80 коп. Крім того, заявник просить стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.12.2019 року.

Дослідивши зміст заяви про скасування судового наказу, а також додані до неї документи та матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, 02.12.2024 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» виданий судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз»стягнуто заборгованість за розподіл природного газу у сумі 1337 грн 16 коп та судовий збір у сумі 302 грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Встановлено, що копію судового наказу ОСОБА_1 отримала 09.12.2024 року.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстав для її повернення немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо вимоги заявника ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» сплаченого нею судового збору в розмірі 151,40 грн., суд вважає за потрібне зазначити таке.

Порядок розподілу судових витрат у наказному провадженні визначений розділом II ЦПК України. Так, ст. 164 ЦПК України визначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Процесуальний закон, зокрема глава 8 «Судові витрати» розділу І ЦПК України, не містить норми, відповідно до якої, у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні, а не в наказному провадженні.

Таким чином, в цій вимозі слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 171, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 02.12.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської областіу справі №539/5488/24, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз»заборгованості за розподіл природного газу у сумі 1337 грн. 16 коп. та судового збору у сумі 302 грн. 80 коп.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк