1Справа № 335/390/24 2/335/1000/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Ігнатенко Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запоріької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бахмута М.С., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рідній сестрі померлої ОСОБА_2 . ОСОБА_3 належала на праві власності 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої була рідна сестра ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 та на момент її смерті була зареєстрована та проживала за вищевказаною адресою.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коцило С.В. з заявою про видачу свідоцтва про спадщину. Проте, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коцило С.В. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Позивач фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а тому вважає, що у відповідності до ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після померлої ОСОБА_2 . Проте позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність в повному обсязі документів, що підтверджують родинні відносини з померлими, необхідні для видачі свідоцтва.

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та позивача надано строк для усунення її недоліків.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 23.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Витребувано від Третьої запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформацію зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

12 лютого 2024 року на адресу суду надійшла витребувана спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року витребувано від Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області інформацію щодо отримання паспорту та відомостей внесених в заяву про отримання паспорту форми №1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо її батьків.

25 березня 2024 року до суду від Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області надійшла витребувана інформація.

Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду.

Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача - Запорізької міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з цим в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності відповідача, зазначивши, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до наступних висновків.

Що стосується позовних вимог позивача про встановлення факту родинних відносин.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві приватної власності її рідній сестрі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку вона прийняла, але на яку не оформила свої спадкові права.

Відповідно до частини третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач звернулась до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. № 1733/02-31 від 23.11.2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документи, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були надані в повному обсязі, а саме: не надано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , не надано свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтями 1261 та 1262 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підпунктами 4.2, 4.14, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту родинних відносин померлої ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_3 необхідно позивачу для оформлення спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 .

Судом досліджено надані позивачем письмові докази на підтвердження факту родинних відносин з яких встановлено наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно з копією особової картки форми № 1 на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також з досліджених судом письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , шлюб було розірвано 26.04.1983 року, що підтверджується даними особової картки форми № 1 на ім`я ОСОБА_2 та рішенням суду від 26.04.1983 року у справі №2-123.

Як убачається з матеріалів спадкової справи заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_7 та згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_8 інформація щодо актового запису про народження та шлюб відсутня.

Водночас, в матеріалах справи міститься повідомлення про відсутність запису акту громадянського стану згідно якого вбачається, що запис акта про народження ОСОБА_9 в архіві управління РАЦС адміністрації Білгородської області відсутня та повідомлено, що архівний фонд збережено частково.

Також, на думку суду, відсутність даних в реєстрі Державної реєстрації актів цивільного стану актового запису про укладання шлюбу між ОСОБА_10 та Кірпічови само по собі не може спростовувати факт такої реєстрації та перебування померлої у зареєстрованому шлюбі. Крім цього факт перебування померлої ОСОБА_2 у з шлюбу підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 26.04.1983 року у справі №2-123.

Суд доходить до висновку, що надані позивачем до суду докази у сукупності дають можливість встановити, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 доводилася рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Що стосується позовних вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом зазначеної норми судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача таке право, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за ст. 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до зазначеної норми є саме оспорення або невизнання права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі № 227/3750/19 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Так, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки в повному об`ємі не надано документи, що підтверджують родинні відносини між померлою ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3 .

Разом з цим, судом встановлено юридичний факт відносини між померлою ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3 .

Будь яких інших перешкод для оформлення права власності у нотаріальному порядку суду не наведено, водночас наявність інших співвласників квартири частина якої успадковується та їх родинні зв`язки із спадкодавицею із наявністю у них відповідного права на спадкування, та сплив часу на подання спадкоємцями заяв про отримання спадщини повинно бути предметом дослідження саме нотаріуса у відповідності до вимог законодавства.

З огляду на викладене суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 14 червня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Запорізька міська рада (, юридична адреса: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 206);

Суддя: А.Б.Алєксєєнко