КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 759/8376/22

номер провадження №22-ц/824/4236/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святощинського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року /суддя Журибеда О.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з врахуванням уточненої позовної заяви до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з вимогами про солідарне стягнення на її користь майнової шкоди, завданої залиттям квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 3633, 76 грн.; а також стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн. /а.с. 69-70/

Рішенням Святощинського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /а.с. 143-151/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року, прийняти нове про задоволення позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що помилковим є висновок щодо відсутності причинного зв`язку між діями відповідачів і завданою позивачу шкоди, а також про відсутність вини відповідачів, оскільки саме внаслідок їхніх дій сталося залиття квартири. Також вказує, що суд першої інстанції дійшов не обґрунтованого висновку про те, що відповідачі жодних втручань у функціонування системи водопостачання не здійснювали, через що їхня вина в аварійній ситуації відсутня, хоча це спростовується актом обстеження квартири від 16.10.2020 року, який суд безпідставно визнав неналежним доказом. Звертає увагу, що акт обстеження квартири від 16.10.2020 року містить усі необхідні відомості для встановлення факту залиття квартири, завданої шкоди, у ньому зазначено коли та ким його було складено, а також причину залиття та винних осіб. Вказує, що за наслідками страхового випадку ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 7084, 00 грн., у зв`язку з чим, позивачем було пропорційно зменшено позовні вимоги, просила суд стягнути завдану її майну шкоду за відрахуванням отриманого нею страхового відшкодування, оскільки сума отриманого страхового відшкодування повністю не покриває завданої шкоди. Зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив і у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки позивачу було завдано душевних переживань, вона була змушена докладати додаткових зусиль, витрачати моральні і матеріальні ресурси для налагодження свого життя шляхом самостійного відновлення свого пошкодженого майна.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись із відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказували, що доводи апеляційної скарги щодо наявності причинного зв`язку між діями відповідачів і завданою позивачу шкоди не відповідають дійсності, оскільки залиття відбулося внаслідок зношеності у будинку труб та стояка в цілому, через що була подана заявка на відключення гарячого водопостачання між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (заявка за №59 о 14-52 24.09.2020 року). Звертали увагу, що інженерні мережі холодного та гарячого водопостачання та каналізації як внутрішньобудинкові мережі будинку АДРЕСА_4 знаходяться на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № НОМЕР_1 , яка і повинна слідкувати за їх станом та відновленням. Факт аварії підтверджується відповіддю комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 22.04.2021 року за № 107/56-914 в якій вказано, що у період з 24.09.2020 по 17.12.2020 року було відсутнє гаряче водопостачання у 12 квартирах по стояку квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , що тільки 17.12.2020 року працівники житлово-експлуатаційної дільниці №5 провели роботи із заміни стояка гарячого водопостачання в перекритті між квартирами АДРЕСА_6 » та проведені нею роботи, як її обов`язок.

З приводу доводу апеляційної скарги безпідставності неврахування судом акту обстеження від 16.10.2020 року зазначали, що даний акт не містить повної інформації щодо предмета доказування, бо у ньому відсутні: 1) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 2) адреса квартири, поверх, форма власності, 3) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття, 4) характер залиття та його причини, 5) завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість.

Також зазначили, що апелянт вказує на те, що отримання нею страхового відшкодування не повністю покриває завдання шкоди. Однак, додані до позовної заяви документи не є належними доказами підтвердження відновлення ще якихсь витрат позивачки на ремонт. Так само вказали і про безпідставність вимоги про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а судове рішення скасуванню з постановленням нового про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.06.2009 року. /а.с. 9/

Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_7 . та є співласниками вказаної квартири.

16.10.2020 року комісією у складі провідного інженера Дяченко Г.А. , майстра тех. Дільниці Супрун В.С. , слюсаря-сантехніка Багатова М.О. було складено акт на предмет обстеження квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , щодо залиття, яким становлено, що станом на 16.10.2020 року при візуальному обстеженні виявлено сліди залиття в квартирі АДРЕСА_2 . Кухня - 8.4 кв.м.: стіна, шпалери поліпшеного гатунку, площею 1,1 кв.м. Коридор - 12, 7 кв.м.: стіни, шпалери поліпшеного гатунку площею 0, 15 кв.м., підлога, паркет площею 0,5 кв.м. Кімната - 11, 3 кв.м.: стіни, шпалери поліпшеного гатунку площею 0, 07 кв.м., підлога, ковролінове покриття площею 1, 50 кв.м. Залиття сталось з вини мешканців квартири АДРЕСА_8 , під час заміни стоякової труби гарячого водопостачання власними силами. /а.с. 16/

З відповіді Житлово-експлуатаційної дільниці №5 Святошинського району м. Києва від 16.11.2020 року №249 вбачається, що мешканці за адресою: АДРЕСА_7 до ЖЕД-5 з приводу надання дозволу на заміну труб гарячого та холодного водопостачання власними силами не звертались, дозвіл ЖЕД-5 не надавався. а.с. 14/

Згідно видаткової накладної №2143 від 27.10.2020 року наданої позивачем на підтвердження понесених збитків, вбачається, загальна сума товарів в розмірі 5267, 76 грн. /а.с. 17/

Як вбачається з довідки КП «Успіх» виданої по місцю вимоги про те, що станом на листопад місяць 2020 року вартість робіт склала 5450, 00 грн. (а.с. 18).

04.08.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та АТ «СГ «Тас» укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб №MZ10 62249, відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо майна страхувальника, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с. 63/

Відповідно до страхового акта АТ «СГ «Тас» №00767/40/520 від 19.11.2020 року, позивач ОСОБА_1 отримала суму страхового відшкодування в розмірі 7084, 00 грн. /а.с. 61/

З відповіді представника за дорученням ОСОБА_9 від 03.09.2021 року № 4406 ТАС вбачається, що за наслідками страхового випадку ПрАТ «СГ «Тас» здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 7084, 00 грн. /а.с. 62/

Відповідно до відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 22.04.2021 року №107/56-914 вбачається, що заявка на відключення гарячого водопостачання у під`їзді № НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_4 була мешканцями квартири АДРЕСА_8 о 14:52 24.09.2020 року у зв`язку з аварійною ситуацією у цій квартирі. Звернень від мешканців квартири АДРЕСА_2 щодо залиття з вище розташованої квартири не надходило. Відключено було гаряче водопостачання у дванадцяти квартирах по стояку квартири АДРЕСА_8 . /а.с. 64-65/

Також у вказаній відповіді зазначено, що у період з 01.10.2020 року по 16.10.2020 року, мешканці відключених квартир надали в житлово-експлуатаціну дільницю №5 інформацію, що мешканці квартири АДРЕСА_8 власними силами провели заміну стояка гарячого водопостачання в квартирі та наполягали включати гаряче водопостачання. Працівники житлово-експлуатаційної дільниці №5 візуально перевірили трубопровід, замінений мешканцями квартири АДРЕСА_8 з металевого на металопластиковий. Після чого, тимчасово включили гаряче водопостачання для перевірки якості виконаних робіт та виявили пошкодження трубопроводу гарячого водопостачання в перекритті між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 цього житлового будинку. У період з 24.09.2020 року до 17.12.2020 року ремонтні роботи по стояку гарячого водопостачання проводили мешканці квартири АДРЕСА_8 власними силами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами ст. 322 ЦК України, відповідно до якої, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи.

Пунктом 1.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, визначено, що повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обов`язки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 2.3.6. Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, (чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. у роботу системи); акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

В абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4).

Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей даного акту.

Встановивши, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для покладення на відповідачів відповідальності за шкоду, що завдана майну позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2020 року у квартирі АДРЕСА_9 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , сталося залиття.

В абз. 2 п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 за №76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (Додаток 4).

Додаток 4 Правил при складанні акту вимагає надати висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін. Окрім того, акт повинен містити інформацію про ознайомлення мешканців квартир щодо відомостей даного акту.

У порядку, передбаченому чинним законодавством, комісією у складі провідного інженера Дяченко Г.А. , майстра тех. Дільниці Супрун В.С. , слюсаря-сантехніка Багатова М.О. було складено акт на предмет обстеження квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , щодо залиття.

Відповідно до вказаного акту встановлено, що станом на 16.10.2020 року при візуальному обстеженні виявлено сліди залиття в квартирі АДРЕСА_2 . Кухня - 8.4 кв.м.: стіна, шпалери поліпшеного гатунку, площею 1,1 кв.м. Коридор - 12, 7 кв.м.: стіни, шпалери поліпшеного гатунку площею 0, 15 кв.м., підлога, паркет площею 0,5 кв.м. Кімната - 11, 3 кв.м.: стіни, шпалери поліпшеного гатунку площею 0, 07 кв.м., підлога, ковролінове покриття площею 1, 50 кв.м. Залиття сталось з вини мешканців квартири АДРЕСА_8 , під час заміни стоякової труби гарячого водопостачання власними силами. /а.с. 16/

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи відзиву про те, що акт не є належним доказом, оскільки він відповідає вимогам, встановленим вищезазначеними Правилами, в ньому наведені: дата та місце складання; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи); висновки хто заподіяв шкоду.

Окрім того, акт було складено в присутності спеціалістів, зазначені у ньому дані відповідачами не спростовані.

Також колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку суду першої інстанції про те, що відповідачі жодних втручань у функціонування системи водопостачання не здійснювали, з наступних підстав.

Відповідно до відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 22.04.2021 року №107/56-914 вбачається, що заявка на відключення гарячого водопостачання у під`їзді № НОМЕР_2 житлового будинку АДРЕСА_4 була мешканцями квартири АДРЕСА_8 о 14:52 24.09.2020 року у зв`язку з аварійною ситуацією у цій квартирі. Звернень від мешканців квартири АДРЕСА_2 щодо залиття з вище розташованої квартири не надходило. Відключено було гаряче водопостачання у дванадцяти квартирах по стояку квартири АДРЕСА_8 .

У вказаній відповіді зазначено, що у період з 01.10.2020 року по 16.10.2020 року, мешканці відключених квартир надали в житлово-експлуатаціну дільницю №5 інформацію, що мешканці квартири АДРЕСА_8 власними силами провели заміну стояка гарячого водопостачання в квартирі та наполягали включати гаряче водопостачання. Працівники житлово-експлуатаційної дільниці №5 візуально перевірили трубопровід, замінений мешканцями квартири АДРЕСА_8 з металевого на металопластиковий. Після чого, тимчасово включили гаряче водопостачання для перевірки якості виконаних робіт та виявили пошкодження трубопроводу гарячого водопостачання в перекритті між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_8 цього житлового будинку. У період з 24.09.2020 року до 17.12.2020 року ремонтні роботи по стояку гарячого водопостачання проводили мешканці квартири АДРЕСА_8 власними силами.

Отже, висновок, що міститься у складеному акті від 16.10.2020 року повністю підтверджується матеріалами справи, залиття сталось саме з вини мешканців квартири АДРЕСА_5 , відповідачів у справі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у зв`язку із заміною стоякової труби гарячого водопостачання власними силами.

Разом із тим, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів за відрахуванням отриманого ОСОБА_1 страхового відшкодування, оскільки сума отриманого страхового відшкодування повністю не покриває завданої шкоди, з наступних підстав.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що 04.08.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та АТ «СГ «ТАС» було укладено договір добровільного страхування майна фізичних осіб №MZ10 62249, відповідно до якого страхова компанія прийняла на себе ризики щодо майна страхувальника, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до страхового акта АТ «СГ «ТАС» №00767/40/520 від 19.11.2020 року, позивач ОСОБА_1 отримала суму страхового відшкодування в розмірі 7084, 00 грн. /а.с. 61/

З відповіді представника за дорученням ОСОБА_9 від 03.09.2021 року № 4406 ТАС вбачається, що за наслідками страхового випадку, ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 7084, 00 грн. /а.с. 62/

У якості понесення більших збитків, аніж виплачена сума страхового відшкодування, позивачем було надано до суду видаткову накладну №2143 від 27.10.2020 року на загальну суму товарів в розмірі 5267, 76 грн. /а.с. 17/ та довідку КП «Успіх», у якій зазначено, що станом на листопад місяць 2020 року вартість робіт склала 5450, 00 грн. /а.с. 18/

Однак, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги зазначені документи, оскільки вони не містять даних щодо якого саме об`єкту майна складені, для яких видів робіт та на яку площу розраховані будівельні матеріали, хто саме їх закупив та у зв`язку із чим виникла така необхідність.

Отже, єдиним належним доказом суми завданих збитків ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій відповідачів, які спричинили залиття квартири АДРЕСА_9 є страховий акт АТ «СГ «ТАС» №00767/40/520 від 19.11.2020 року, у якому зазначено, що згідно розрахунку сума страхового відшкодування становить 7 084 грн., яка вже була відшкодована, сторони даний факт визнали.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Право на відшкодування моральної шкоди з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б останнього вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

У даному випадку, колегією суддів суду апеляційної інстанції встановлено, що саме з вини відповідачів завдано матеріальних збитків ОСОБА_1 внаслідок затоплення квартири, а отже у зв`язку із пошкодженням її майна та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення, ОСОБА_1 окрім матеріальної зазнала і моральної шкоди, тому, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості частковому відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1 000 грн. з відповідачів солідарно.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

З ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підлягає стягненню сума судового збору 99, 24 грн. на користь ОСОБА_1 за розгляд справи в суді першої інстанції та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 148, 86 грн. судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святощинського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Святощинського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року - скасувати, постановивши нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 99, 24 грн. судового збору.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 148, 86 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: