Номер провадження: 22-ц/813/5152/24
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року, постановлену під головуванням судді Калініченко Л.В., про передачу за територіальною підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс» про захист прав споживачів шляхом визнання боргу таким, що нарахований безпідставно та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

03.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси суду з позовом до ТОВ «Комунсервіс» про захист прав споживачів шляхом визнання боргу таким, що нарахований безпідставно та зобов`язати списати з особового рахунку заборгованість з водопостачання та водовідведення у розмірі 40 298,44 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року справу передано за територіальною підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області (а.с.142-143).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року скасувати та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.116-121).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 12.06.2024 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду передбачено п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

За змістом ч.2 с. 369 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про передачу справи до іншого суду, що передбачено п.9 ч.1 ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а саме: 12.06.2024 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 17.04.2024 року, згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, представники останніх отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.170-172).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Направляючи справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Овідіопольського районного суду Одеської області, суд першої інстанції виходив із того, що дана справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси (а.с.142-143).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч.2 ст. 27 ЦПК України передбачено загальну територіальну підсудність, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч.5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з позовних матеріалів, предметом даного позову є зобов`язання, у тому числі їх оспорювання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, зокрема, водопостачання та водовідведення, до нерухомого майна, належного позивачеві.

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-18).

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, тобто стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Позови, які стосуються нерухомого майна це позови, які стосуються як безпосередньо, так і опосередковано нерухомого майна. Спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справа № 910/10647/18).

Зважаючи на те, що у цій справі виник спір з привода оспорювання заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надаються позивачеві до належного їй нерухомого майна, з врахуванням практики Великої Палати Верховного Суду, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси, застосував положення ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність і направив справу за територіальною юрисдикцією до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далів Конвеція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2024 року про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю), залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Р.Д.Громік

А.І.Дришлюк