1Справа № 2-1222/11 6/335/81/2024
УХВАЛА
03 червня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «СЕБ банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони її правонаступником у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих документів, -
26.01.2024 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із заявою, у якій просить суд:
- замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк» її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах, виданих Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі №2-1222/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2-1222/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 402 780,75 грн., щодо боржника ОСОБА_2 ;
- видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа № 2-1222/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 402 780,75 грн., щодо боржника ОСОБА_2 ;
- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 2- 1222/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 402 700,75 грн., щодо боржника ОСОБА_3 ;
- видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» дублікат виконавчого документа № 2-1222/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 402 780,75 грн., щодо боржника ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 11.01.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, задоволені частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк суму заборгованості за Договором кредиту № 554-в/37 від 27.06.2008 року у розмірі 402 780 грн. 75 коп., з яких прострочені нараховані проценти у розмірі 2505,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.03.2011 року (793,5100 грн. за 100 дол. США) складає 19 880,53 гривень; непогашена сума основної заборгованості у розмірі 47 196,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.03.2011 року (793,5100 грн. за 100 дол. США) складає 374 507,28 гривень, а також пеня у розмірі 8392 грн. 94 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
В решті позову про стягнення пені у визначеному позивачем розмірі відмовлено.
Позивачем у цивільній справі № 2-1222/11 виступало Публічне акціонерне товариство «СЕБ Банк».
Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідобанк від 14.04.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є юридичною особою, створеною внаслідок зміни найменування Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 07 червня 2012 року та зміни найменування Акціонерного банку «Ажіо», зареєстрованого Національним банком України 02 жовтня 1991 року (Реєстраційний N°ll) на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 01 березня 2006 року. Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «СЕБ Банк».
03.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (далі - Банк, попередній кредитор, ПАТ «Фідобанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор) укладено договір № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 28, за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
За змістом пункту 449 Додатку №1 до Договору № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 року до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за кредитним договором №554-в/37 від 27.06.2008 року, договором поруки №б/н від 27.06.2008, договором поруки №б/н від 27.06.2008 року.
ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «СЕБ Банк» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 805 235,04 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 55 від 28.01.2021 року.
Таким чином, ПАТ «Фідобанк» (який є правонаступником ПАТ „СЕБ Банк) вибуло з правовідносин, що виникли за кредитним договором №554-в/37 від 27.06.2008 року, а ТОВ „Консалт Солюшенс набуло всіх прав кредитора за основними договорами.
ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29.08.2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року.
З вказаної відповіді також стало відомо, що у Відділі перебувало виконавче провадження № 44686758 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1222/2011, виданого 26.09.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості у розмірі 402 780,75 грн., яке завершено 02.12.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
Також, з вказаної відповіді стало відомо, що паперові матеріали вказаних виконавчих проваджень знищено за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим надати запитувані документи на підтвердження направлення виконавчих листів відділом ДВС після завершення виконавчих проваджень неможливо.
ТОВ «Консалт Солюшенс», яке є правонаступником ПАТ «Фідобанк» та ПАТ «СЕБ Банк», оригіналів виконавчих документів № 2-1222/11 від стягувача не отримало, про що свідчить пункт 449 з витягу з Акту прийому-передачі оригіналів документів до договорів від 03.02.2021.
Представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся з адвокатським запитом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області ПМУ МЮ (м. Одеса).
З відповіді Фонду гарантування вкладень фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Фідобанк» з ринку від 19.01.2024 року за вих. №069- 60-12/24 також вбачається, що на адресу листування Фонду та ПАТ «Фідобанк» виконавчі листи N° 2-1222/2011 не надходили.
Таким чином, на думку заявника виконавчий документ №2-1222/2011, виданий 26.09.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя щодо боржника ОСОБА_2 було втрачено при пересиланні з Вознесенівського відділу ДВС до Заводського відділу ДВС, а виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_3 не був направлений органом державної виконавчої служби, завершуючи виконавче провадження, що позбавило його вчасно пред`явити виконавчі документи до виконання.
Заявник посилаючись на викладене, просить суд заяву задовольнити в повному обсязі.
20.03.2024 року на адресу суду надійшов відзив на заяву про заміну сторони її правонаступником у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих документів, в якій представник ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» посилаючись на те, що заявник як на підставу набуття права вимоги за виконавчими листами по справі № 2-1222/11 посилається на протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-12-23-000001-b та платіжне доручення про сплату на користь ПАТ «Фідобанк» за цей лот.
На підтвердження переходу права вимоги до відповідачів заявник посилається на Статут ПАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк», проте це не відповідає вимогам ст. 442 ЦПК України, щодо заміни сторони виконавчого провадження лише судом. Більш того, з метою повідомлення вибувшої сторони провадження в заяві вказується саме ПАТ «СЕБ Банк», а не ПАТ «Фідобанк», який ніколи не був стороною виконавчого провадження по виконавчим листам щодо відповідачів.
Відсутність правочину на підставі якого права стягувача ПАТ «СЕБ Банк» перейшли до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» позбавляє суд дати оцінку достатності доказів про фактичний перехід прав та обов`язків від ПАТ «СЕБ Банк» саме до заявника. Також відсутнє рішення суду про заміну сторони стягувача у виконавчому листі № 2- 1222/11 з ПАТ «СЕБ Банк» на ПАТ «Фідо Банк», оскільки предметом покупки ТОВ «Консалт Солюшенс» на електронному аукціоні були майнові права саме ПАТ «Фідобанк» за певними кредитними договорами, а не за виконавчими документами.
Щодо обґрунтування відсутності підстав для видачі дублікату виконавчого листа зазначив.
З метою обґрунтування вимог щодо видачі дублікату виконавчого листа по справі № 2-1222/11 заявник посилається на не підкріплене документально припущення, що даний виконавчий лист є втраченим, що не відповідає обставинам справи та судовій практиці.
Заявник зловживає своїми процесуальними правами, звертаючись із заявою через більш ніж 10 років після закінчення виконавчих проваджень по справі № 2-1222/11, тобто поза межами передбачених строків, без надання доказів втрати виконавчого листа та без поважних причин пропуску процесуальних строків.
Крім того, заявник залишає поза увагою суду, та претендує на повне поновлення прав стягувача на стягнення з відповідачів грошових коштів у сумі, зазначеній в рішенні по справі № 2-1222/11, що в рамках виконання рішення по справі № 2-1222/11 відповідачем ОСОБА_2 добровільно було відчужено із поверненням коштів ПАТ «СЕБ Банк» предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та звернуто примусове стягнення на належний ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_1 (ВП № 32566358). Саме отримання позивачем по справі ПАТ «СЕБ Банк» належних коштів і було підставою відмови у подальшому зверненні до виконавчої служби для виконання рішення по справі № 2-1222/11.
Вищезазначена обставина (обрання позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на майно, обтяжене іпотекою) виходячи із змісту ст. 36 Закону України «Про іпотеку» взагалі виключає отримання виконавчих документів щодо стягнення грошових коштів, оскільки, фактично заявник набуває можливості подвійного задоволення своїх вимог, а боржник несе подвійну відповідальність за одне і те саме порушення в той час як Конституцією України (ст. 61) прямо встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
З метою необхідності видачі дублікату виконавчих документів по справі №2-1222/11 заявник посилається на відповідь Лівобережного ВДВС у м. Запоріжжі, відповідно якого ВП № 41582263 щодо ОСОБА_2 було відкрито 20.01.2014 року і завершено 25.06.2014 року і нібито втрачено. В той же час, дана відповідь містить посилання на ВП № 32566358 за виконавчим листом № 2-1222/11 щодо ОСОБА_2 , яке передувало ВП №41582263. Із тексту заяви йдеться, що ПАТ «СЕБ Банк» було реорганізовано в ПАТ «Фідобанк» ще 07.06.2012 року, в той час як у січні 2014 року стягувачем за ВП № 41582263 продовжував бути саме ПАТ «СЕБ Банк», який існує досі, і саме цей банк повинен був надати відповідь на адресу ТОВ «Консалт Солюшн» щодо наявності у нього виконавчих документів щодо відповідачів та стану розрахунків за ними, що і підтверджує сам заявник у Додатку 17. Також це підтверджується роздруківкою з сайту МінфінуУкраїни станом на зараз.
На підтвердження нібито втрати виконавчих документів по справі № 2-1222/11 заявник посилається на Акт прийому-передачі документів до договорів від 03.02.2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшн», проте вказані виконавчі листи повертались ВДВС іншому кредитору - ПАТ „СЕБ Банк, тому листування з іншою юридичною особою не є підтвердженням відсутності чи втрати виконавчих листів по справі № 2-1222/11.
Юридично значимими обставинами, які входять до предмету доказування є те, що виконавчий документ втрачено, до суду звернувся саме стягувач, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив. Фактично, заява не містить жодного доказу про втрату виконавчого документу, а містить лише твердження заявника про його відсутність у останнього. При цьому, із матеріалів справи вбачається, що заявник не звертався з даного приводу навіть до первинного кредитора - ПАТ „СЕБ Банк.
Представник ОСОБА_2 посилаючись на те, що заявник не подав належних доказів на підтвердження обставин, які потребують доказування, доводи, викладені у заяві, не знаходять свого підтвердження, оскільки не підтвердженим є факт втрати виконавчого листа. Крім того, стягувач звернувся із заявою про це після закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а на підтвердження існування поважних причин, які б перешкоджали йому вчасно в межах передбаченого законодавством строку отримати та пред`явити виконавчий лист до виконання не подано належних доказів, просить відмовити в задоволенні заяви повністю.
В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав з підстав викладених в ній, просив її задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.
Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту, задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк суму заборгованості за Договором кредиту № 554-в/37 від 27.06.2008 року у розмірі 402 780 грн. 75 коп., з яких прострочені нараховані проценти у розмірі 2505,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.03.2011 року (793,5100 грн. за 100 дол. США) складає 19 880,53 гривень; непогашена сума основної заборгованості у розмірі 47 196,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.03.2011 року (793,5100 грн. за 100 дол. США) складає 374 507,28 гривень, а також пеня у розмірі 8392 грн. 94 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства „СЕБ Банк судові витрати у розмірі 606 грн. 67 коп.
В решті позову про стягнення пені у визначеному позивачем розмірі відмовити.
Згідно Статуту Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Фідобанк» від 14.04.2016 року, Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» є юридичною особою, створеною внаслідок зміни найменування Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 07 червня 2012 року та зміни найменування Акціонерного банку «Ажіо», зареєстрованого Національним банком України 02 жовтня 1991 року (Реєстраційний N°ll) на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 01 березня 2006 року. Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «СЕБ Банк».
03.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (далі - Банк, Попередній кредитор, ПАТ «Фідобанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор) укладено договір № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 28, за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.
За змістом пункту 449 Додатку №1 до Договору № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 року до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за кредитним договором №554-в/37 від 27.06.2008 року, договором поруки №б/н від 27.06.2008, договором поруки №б/н від 27.06.2008 року.
ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ «Фідобанк» кошти в порядку пункту 4 Договору до моменту набуття чинності Договором у розмірі 1 805 235,04 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 55 від 28.01.2021 року.
Так встановлено, що договір про відступлення прав вимоги (цесія) від 19.01.2021 року було укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (який є правонаступником ПАТ „СЕБ Банк).
Таким чином, ПАТ «Фідобанк» (який є правонаступником ПАТ „СЕБ Банк) вибуло з правовідносин, що виникли за кредитним договором №554-в/37 від 27.06.2008 року, а ТОВ „Консалт Солюшенс набуло всіх прав кредитора за основними договорами.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.
Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).
Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви в частині заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.
Щодо вимог заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих документів слід відмовити з наступних підстав.
Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.
Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
У заяві новий кредитор вказує на те, що пропущення строку пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_2 не залежано від волевиявлення стягувача та пов`язане з втратою виконавчого документу органами державної виконавчої служби під час пересилання, щодо пропущення строку пред`явлення виконавчого листа щодо ОСОБА_3 вказує на те, що це не залежано від волевиявлення стягувача та пов`язано з дійсними істотними перешкодами та труднощами, пов`язаними з тим, що орган державної виконавчої служби, завершуючи виконавче провадження не направив відповідну постанову та оригінал виконавчого документу стягувачу, що позбавило його вчасно пред`явити виконавчі документи до виконання.
Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, що діяв на момент винесення судового рішення у цій цивільній справі та набрання ним законної сили, було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Як вбачається з інформації наданої Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на запит заявника та яка залучена до матеріалів справи, на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 41582263 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1222/2011, виданого 26.09.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості у розмірі 411 173,96 грн., яке завершено 25.06.2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено виконавчий документ за місцем роботи боржника до Заводського району).
Також, у Відділі перебувало виконавче провадження № 32566358 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1222/2011, виданого 26.09.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості у розмірі 411 173,96 грн., яке завершено 15.01.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернено виконавчий документ стягувачу).
Крім того, у Відділі перебувало виконавче провадження № 44686758 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1222/2011, виданого 26.09.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості у розмірі 402 780,75 грн., яке завершено 02.12.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (повернено виконавчий документ стягувачу).
Отже, виконавчі листи первісним стягувачем були отримані в суді в межах строку їх пред`явлення на примусове виконання до виконавчої служби.
Крім того, первісним стягувачем виконавчі листи пред`являлись до виконавчої служби для їх примусового виконання.
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби не свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачи дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду
Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.
Так, суду не надані докази на підтвердження того, що після повернення виконавчих документів у 2014 році первісним стягувачем вчинялись дії щодо його повторного пред`явлення до виконання.
Також, суду не надані докази на підтвердження того, що виконавчий документ втрачено при пересилці до іншого відділу виконавчої служби, та чи звертався первісний стягувач до державної виконавчої служби, до якої було направлено виконавчий документ за місцем роботи боржника до Заводського району.
29.12.2015 на підставі п. 2 частини першої ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція) винесена постанова про повернення виконавчого документа, яка разом з виконавчим документом направлена стягувану за адресою: АДРЕСА_2 .
05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.
Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно ч.ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до п. 17.4 Розділу ХIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) зазначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Таким чином, з моменту переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення.
Таким чином, первісний стягувач повинен пред`явити виконавчий документ до виконання з дня переривання цього строку.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Оскільки строк для повторного пред`явлення виконавчих листів на виконання сплив у 2015 року, заявником не надано доказів щодо втрати виконавчих документів, тому підстави у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у суду відсутні.
Враховуючи, що станом на день звернення до суду 26.01.2024 року закінчився строк, встановлений для повторного пред`явлення виконавчого документа, а до суду не надано доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Таким чином, оскільки заявником не надано належних доказів щодо втрати оригіналів виконавчих листів, а видача їх дублікатів може призвести до подвійного стягнення, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо видачі дублікатів виконавчих листівта поновленні строку для їх пред`явлення до виконання, тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 258, 260, 433, 442, п.п.17.4 п. 17.1 Розділу Х111 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «СЕБ банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про заміну сторони її правонаступником у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, видачу дублікатів виконавчих документів задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Суддя Ю.В.Геєць