Справа № 461/8358/23 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/811/3773/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року у справі за поданням державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зінчук Л.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваною ухвалою суду подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зінчук Л.І. задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України фізичну особу боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №813/3459/17, виданим 24.01.2019, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 1539524,02 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши 27 грудня 2023 року апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання.

Частина 1 статті 354 ЦПК України передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частина 2 цієї статті передбачає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

В апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (пункт 8 частини другої статті 356 ЦПК України),

Відповідно до ч. 3 ст. 357 чинного ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Звернувшись 27 грудня 2023 року з апеляційною скаргою на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року, апелянт подав суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали, покликаючись на те, що копію ухвали суду він не отримував і зі змістом ухвали ознайомився лише 22.12.2023 року, при ознайомленні його представника з матеріалами справи безпосередньо в суді першої інстанції, в тому числі і зі змістом ухвали, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин одержання тексту оскаржуваної ухвали лише 22.12.2023 року.

Апелянт також долучив копію поданої ним заяви від 28.11.2023 року, з якою він звертався до Галицького районного суду м. Львова про надання йому для ознайомлення матеріалів справи за поданням державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зінчук Л.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , на якій міститься запис «З матеріалами справи ознайомився, підпис, 22.11.2023 року. ОСОБА_2 ».

Тобто, сам ОСОБА_1 , подавши заяву про ознайомлення, з матеріалами справи не знайомився, а з матеріалами справи 22.12.2023 року ознайомився лише ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що текст оскаржуваної ухвали отримав лише 22.12.2023 року.

Однак, такі твердження апелянта ним не підтверджені, оскільки ним не долучено до матеріалів апеляційної скарги докази вручення йому оскаржуваної ухвали саме 22.12.2023 року, доказів того, що матеріали цивільної справи не містять відомостей про скерування або не скерування судом першої інстанції ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали чи докази про отримання (неотримання) копії оскаржуваної ухвали суду.

Такими доказами може бути довідка із суду першої інстанції про відсутність (наявність) в матеріалах справи доказів скерування місцевим судом копії учасникам справи, отримання (неотримання) останніми копії такої, в тому числі апелянтом, чи інші докази.

Слід зазначити, що до суду апеляційної інстанції надійшли лише матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2023 року, а не матеріали цивільної справи №461/8358/23, що позбавляє можливості суд апеляційної інстанції перевірити доводи клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав неотримання ним з суду першої інстанції копії оскаржуваної ухвали суду, а до відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції невправі витребовувати з суду першої інстанції матеріали цивільної справи.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року залишено без руху та надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання апелянтом ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, вказати поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, які можуть бути підставою для його поновлення, та надати докази, що підтверджують обставини, на які покликається апелянт як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки долучені до апеляційної скарги документи не підтверджують те, що ОСОБА_1 вперше дізнався про оскаржувану ухвалу 22.12.2023 року та не свідчать про те, що копія оскаржуваної ухвали суду не була отримана апелянтом раніше, зокрема, засобами поштового зв`язку чи на його офіційну електронну адресу, або в інший, передбачений законом спосіб, та для зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 отримав 06.03.2024 року.

11 березня 2024 року, на виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 01 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт подав «додаткову заяву» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Обгрунтовуючи «додаткову заяву» про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 покликається на те, що до матеріалів апеляційної скарги ним долучено копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи, і при ознайомленні з матеріалами справи у ній були відсутні докази реального скерування на його адресу копії ухвали суду від 03.10.2023 року, а так само реального одержання ним копії оскаржуваної ухвали. Вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, оскільки текст оскаржуваної ухвали отримав лише 22.12.2023 року, докази, які б підтверджували про ймовірність одержання ним копії ухвали у більш ранній термін, відсутні, і лише після ознайомлення із текстом зазначеної ухвали одержав можливість належно оформити апеляційну скаргу та подати її до суду.

Тобто, поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що текст оскаржуваної ухвали суду отримав лише 22.12.2023 року, однак на підтвердження цієї обставини не долучив доказів отримання ним оскаржуваної ухвали суду, вручення йому хвали суду саме 22.12.2023 року.

Заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи, на яку покликається апелянт, подана ним 28.11.2023 року, однак на ній міститься запис про те, що з матеріалами справи ознайомився 22.12.2023 року ОСОБА_2 , тобто, на заяві не міститься запис про те, що з матеріалами справи ознайомився ОСОБА_1 , тим більше на ній не міститься запис про те, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2023 року.

А відтак, суд приходить до висновку, що твердження апелянта про пропуск ним строку на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки оскаржувану ухвалу він отримав лише 22.12.2023 року, є безпідставними.

Апелянтом також не підтверджено, що копія оскаржуваної ухвали суду не була отримана ним раніше, зокрема, засобами поштового зв`язку чи на його офіційну електронну адресу, або в інший, передбачений законом спосіб, в тому числі особисто в приміщенні суду за його заявою про видачу копії ухвали оскаржуваної ухвали.

Така інформація може бути підтверджена довідкою Галицького районного суду м. Львова, куди б мав звернутися апелянт.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, зазначена апелянтом причина для поновлення строку на апеляційне оскарження була визнана неповажною, апелянту було надано строк для надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, однак апелянтом не надано доказів на підтвердження обставин, на які він покликається як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а саме, отримання ним, вручення йому оскаржуваної ухвали суду саме 22.12.2023 року, а подані документи не свідчать про те, що копія оскаржуваної ухвали суду не була отримана скаржником раніше, зокрема, засобами поштового зв`язку чи на його офіційну електронну адресу, або в інший, передбачений законом, спосіб, в тому числі і в приміщенні суду за його особистою заявою про видачу копії оскаржуваної ухвали.

Крім того, 25 квітня 2024 року апелянтом подано додаткову заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду з мотивів отримання оскаржуваної ухвали 24 квітня 2024 року, що підтверджується заявою про видачу копії ухвали від 21 березня 2024 року.

Можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок доведення яких відповідними доказами покладено саме на апелянта.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

За таких обставин, апелянту необхідно надати суду докази в обгрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Галицького районного суду м.Львова від 03.10.2023 року, зокрема, докази того, що матеріали цивільної справи не містять відомостей про скерування або не скерування судом першої інстанції апелянту копії оскаржуваного судового рішення чи докази про отримання (не отримання) ним такого, якими можуть бути, в тому числі і довідка із суду першої інстанції про відсутність (наявність) в матеріалах справи доказів скерування місцевим судом копії учасникам справи оскаржуваної ухвали суду, отримання (не отримання) останніми копії такої, в тому числі і апелянтом.

Разом з тим, визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду та залишаючи ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 січня 2024 року апеляційну скаргу без руху, ОСОБА_1 надавався строк для усунення недоліків апеляційної скарги, саме надання доказів отримання чи неотримання оскаржуваної ухвали суду до 22.12.2023 року однак, таких доказів апелянтом так і не надано, що свідчить про те, що апелянтом не вчинялися жодні заходи для виконання вимог ухвали Львівського апеляційного суду від 01.01.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів визнає неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені апелянтом в обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року слід відмовити.

УХВАЛИВ:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2023 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала складна 11.06.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк