Справа №295/3939/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.04.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заяву Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 представник Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - Гончарчук О.М. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати вартості послуг розподілу природного газу в розмірі 1599,86 грн за період з 01.09.2023 по 29.02.2024 та судовий збір в сумі 302,80 грн.

При вирішенні питання щодо видачі судового наказу суддя дійшов до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області від 21.03.2024, що надійшло до суду 26.03.2024 вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 13.06.1995 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

За приписами п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Нормами п. 5 ч. 2 ст. 163 КПК України передбачено, що в заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Із заяви стягувача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 являється споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, з доданих до заяви про видачу судового наказу документів не вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає стягувач, за вказаною адресою, або є власником зазначеного майна, що в силу вимог ч. 4 ст. 318 ЦК України зобов`язує його сплачувати житлово-комунальні послуги.

Долучені до заяви розрахунки щодо заборгованості ОСОБА_1 за надання послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , не є достатнім доказом на підтвердження проживання останнього за цією адресою та виникнення обов`язку зі сплати послуг.

Зі змісту п. 6 ч. 1 ст. 1 "Про житлово-комунальні послуги" вбачається, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 163, п. 5 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки в ній не зазначені повні відомості, які передбачають виникнення або порушення права грошової вимоги саме до зазначеного боржника, до заяви не долучені докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає заявник, а також докази про укладання в письмовій або електронній формі договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати та витребувати такі відомості в наказовому провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки заявником не доведено на підставі належних доказів, що він має право вимоги до ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Перекупка