Справа № 226/811/24

ЄУН № 226/811/24
Провадження № 2-н/226/273/2024
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

01 квітня 2024 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі, відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, починаючи стягнення з 27.03.2024 року і до повноліття дитини.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, вважаю, що заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст.163 ЦПК України.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, заявник заявила вимоги, які не відповідають вимогам пункту 4 частини 1 ст.161 ЦПК України, що згідно пункту 3 частини 1 статті 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, згідно отриманих судом відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника відсутня, що також відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України перешкоджає видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, згідно ч.1ст.166 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Л.І.Клепка