ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 386/193/17

провадження № 22-ц/4809/124/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Гут Ю.О. від 05 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що на виконанні у ВДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Києва) перебуває виконавче провадження №53509238 по виконанню листа №386/193/17 від 23.02.2017, виданий Голованівським районним судом Кіровоградської області щодо стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 . Він щомісячно сплачував аліменти на утримання дитини шляхом відрахування із заробітної плати так і в подальшому на карту стягувача та дитини. Стягувачка ОСОБА_2 особисто відкрила рахунок на ім`я сина ОСОБА_3 та повідомила його в телефонній переписці, що він має перераховувати аліменти на картку № НОМЕР_1 . Вказав, що на час перебування виконавчого листа на виконанні він належним чином сплачував кошти на картку, номер якої вказала стягувачка. Також, кошти в рахунок сплати аліментів перераховувала з власної картки і його дружина ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 . Майже в кожній квитанції зазначено призначення платежу «сплата аліментів за певний період». Жодних претензій з боку стягувачки до нього не надходило, в тому числі не надходили будь-які повідомлення від державного виконавця про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів. На початку березня 2023 року йому стало відомо про те, що в нього є заборгованість по аліментам в розмірі 189 898 грн.73 коп. До відділу ДВС було подано заяву про перерахунок розміру заборгованості по аліментах з доданими квитанціями на загальну суму 66236 грн 02 коп, але листом головного державного виконавця йому було відмовлено у перерахунку розміру заборгованості по аліментах, у зв`язку з тим, що будь-яких підтверджень від стягувача щодо отримання даних коштів на адресу відділу не надходило, кошти, що були сплачені по квитанціях рахуються як додаткові витрати на дитину.

Посилаючись на ці обставини, скаржник просить визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у перерахунку розміру заборгованості по аліментам від 24.03.2023 у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області та зобов`язати головного державного виконавця державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кокот Наталію Вікторівну здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області з урахуванням поданих квитанцій про сплату аліментів.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2023 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у перерахунку розміру заборгованості по аліментам від 24.03.2023 у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області.

Зобов`язано головного державного виконавця державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кокот Наталію Вікторівну здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області з урахуванням поданих квитанцій про сплату аліментів.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

23.02.2017 ОСОБА_2 за її заявою видано виконавчий лист для примусового виконання.

03.03.2017 головним ДВ Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53509238 .

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №8226-6 від 09.03.2023 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів із серпня 2019 року по 31.07.07.2019 складає 29 658, 25 грн. Боржником 02.03.2023 було надано квитанції про сплату аліментів на загальну суму 6964,02 грн. Станом на 28.02.2023 заборгованість із сплати аліментів складає 189898,73 грн (167204,50+29658,25=196862,75-6964,02).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №15341-6 від 19.04.2023 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів із серпня 2019 року по 31.07.07.2019 складає 29 658, 25 грн. Боржником 02.03.2023 було надано квитанції про сплату аліментів на загальну суму 6964,02 грн. 27.03.2023 стягувачем надійшла заява про сплату боржником аліментів на загальну суму 45900 грн. Станом на 31.03.2023 заборгованість із сплати аліментів складає 104 897,25 грн ( 187 495,99+29658,25=217154,24-5104,02-45900-61252,98).

Встановивши, що ОСОБА_1 періодично сплачував аліменти, що підтверджено копіями квитанцій про переказ грошових коштів, проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розрахунок заборгованості по сплаті аліментів здійснено з порученням чинного законодавства, тому дії державного виконавця є протиправними, а заборгованість зі сплати аліментів ним визначена неправильно.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У частині третій статті 195 СК України зазначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Тобто законом визначено обов`язок виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами та водночас імперативно передбачено, що в разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 206/2658/22 (провадження № 61-4693св23) зроблено висновок, що «незазначення таких даних у квитанціях не спростовує того, що перерахунок коштів на користь стягувача боржник здійснював саме з метою надання утримання дитини».

З огляду на викладене, твердження апелянта про те, що додані квитанції боржником про перерахування коштів де отримувачем є ОСОБА_6 не були враховані державним виконавцем, з тих підстав, що це є додатковими витратами на утримання дитини не заслуговують на увагу суду, оскільки інших зобов`язань боржник перед стягувачем не має. При цьому слід зазначити, що додаткові витрати на утримання дитини також стягуються за рішенням суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Київ) залишити без задоволення.

Ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л. Дуковський