справа №732/1969/24
провадження № 2/732/604/24
Ухвала

про передачу справи за підсудністю

12.12.2024 м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Бойко А. О., у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) до відповідачів: 1. Агропромислового кооперативу «Старосільський» (юридична адреса: вул. Дніпрова, 7, селище Відрадне Запорізького району Запорізької області, ), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» (юридична адреса: вул. О. Молодчого, 44, м. Чернігів, 14013, ) про дострокове розірвання договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до Агропромислового кооперативу «Старосільський» та ТОВ «Агроальянс-2009», в якому просила достроково розірвати договір оренди землі від 15.11.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та відповідачем АПК«Старосільський» щодо земельної ділянки площею 4,09 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області, кадастровий номер :05:000:0329, припинити речове право оренди вказаної земельної ділянки, яке зареєстроване за АПК «Старосільський», та припинити речове право право суборенди земельної ділянки, яке зареєстроване за ТОВ «Агроальянс-2009». Також позивач просила стягнути з відповідачів на її користь сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 14 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2024 об 11 год 30 хв.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного рішення.

Згідно із положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач-2 ТОВ «Агроальянс-2009» був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 54), проте уповноважений представник в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомлений.

Від відповідача-2 відзиву на позов не надійшло.

Представник відповідача-1 арбітражний керуючий Кучак Ю. Ф. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а. с. 53).

29.11.2024 від відповідача АПК «Старосільський» надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній проти задоволення позовних вимог заперечує повністю та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву відповідач вказує, що спірним договором не встановлено заборони на передачу орендарем земельної ділянки в суборенду, натомість п. 27 спірного договору надає право орендарю самостійно господарювати на землі з дотриманням вимог договору оренди, тобто фактично відповідач не порушив умов договору. Окрім цього, позивач звертаючись до суду, на думку відповідача-1, порушив принцип добросовісності, оскільки визнання договору розірваним з підстав спадкування земельної ділянки, враховуючи той факт, що позивач з моменту реєстрації права власності (за 5 років до звернення до суду) отримував орендну плату, свідчить про неналежність та недопустимість тих обставин, на які посилається позивач.

У відзиві на позов відповідачем-1 заявлено клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, оскільки процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, а тому заявлені вимоги до АПК «Старосільський» мають розглядатися в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство. На підтвердження викладеної позиції щодо заявленого клопотання представником відповідача-1 надана, в тому числі, постанова Господарського суду Запорізької області від 05.09.2024 у справі № 908/1114/24

Відповідно до відповіді № 964398 від 12.12.2024, отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальний стан відповідача у справі Агропромислового кооперативу «Старосільський» зазначений як «порушено справу про банкрутство» (справа № 908/1114/24).

Судом встановлено, що постановою Господарського суду Запорізької області від 05 вересня 2024 року по справі № 908/1114/24, серед іншого, визнано Агропромисловий кооператив Старосільський, (70406, Запорізька область, Запорізький район, селище Відрадне, вул. Дніпрова, 7, ) банкрутом (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121658090).

Отже, визнано боржником ту юридичну особу, яку у позовній заяві вказала позивачка як відповідач-1, звернувшись до Городнянського районного суду Чернігівської області.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII (далі КУзПБ).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може, за умови своєчасного звернення, реалізувати свої права і отримати задоволення своїх вимог. Такий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 15.05.2019 у справі № 289/2217/17 (провадження № 14-178цс19); від 12.06.2019 у справі № 289/233/18 (провадження № 14-171цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/718/18 (провадження № 14-126цс19); від 19.06.2019 у справі № 289/2210/17 (провадження № 14-129цс19); від 03.07.2019 у справі № 289/2204/17 (провадження № 14- 246цс19).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (частина 2 статті 7 КУзПБ).

Частина 2 статті 7 КУзПБ визначає підсудність спорів одному господарському суду, який акумулює усі майнові вимоги щодо майна боржника. Виключень з цього правила не передбачено.

Таким чином, розгляд усіх спорів, які визначені ч. 2 ст. 7 КУзПБ, щодо боржника у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах такої справи.

Зазначену вище правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 по справі №607/6254/15-ц провадження № 14-404цс19 зробила правовий висновок відповідно до якого захист прав осіб, які мають вимоги до банкрута полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Тим самим, ЦПК України передбачив лише передачу цивільних справ між судами загальної юрисдикції для дотримання територіальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказана цивільна справа має бути передана за підсудністю на розгляд до Господарського суду Запорізької області, в якому перебуває справа № 908/1114/24 про банкрутство АПК «Старосільський».

На підставі зазначеного вище, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, статтями 258-260, 353, 354 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, враховуючи правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 15.01.2020 по справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19),суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 732/1969/24 (провадження № 2/732/604/24) за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Агропромислового кооперативу «Старосільський», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс-2009» про дострокове розірвання договору оренди землі, передати на розгляд за підсудністю до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває господарська справа № 908/1114/24 щодо Агропромислового кооперативу «Старосільський».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала складена і підписана 12.12.2024.

Суддя А. О. Бойко