Дата документу 09.01.2024
Справа № 334/8706/21
Провадження № 2-др/334/4/24
09 січня 2024 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Коломаренко К.А.
при секретарі Цілінко А.С.
за позовом: ОСОБА_2
до відповідача: ОСОБА_1
про стягнення боргу, -
В провадженні Ленінського районного суду міста Запоріжжя знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.11.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу, відмовлено.

04.12.2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява адвоката Бубнова Дмитра Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , (вх. №38362/23 від 04.12.2023р.) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат по справі №334/8706/21 (направлена засобами поштового зв`язку). В обґрунтування заявник вказує на те, що у ході розгляду справи відповідачем були понесені витрати на виконання умов договору від 12.12.2022 року, пов`язані із наданням правової (правничої) допомоги в розмірі 4000 гривень, які були надані по справі № 334/8706/21, а саме: 1 000,00 гривень за подання відзиву на позовну заяву; 3 000,00 гривень за участь у трьох судових засіданнях по справі № 334/8706/21, які відбулися 17.10.2023 року, 09.11.2023 року, 29.11.2023 року.

Позивач в судові засідання 13.12.2023 року, 20.12.2023 року, 09.01.2024 року не з`явилася, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчать конверти, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідки про доставку повідомлень у додаток «Вайбер». При цьому, представник позивача адвокат Новіков І.О. був ознайомлений 26.12.2023 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя з матеріалами справи, про що свідчить його власноручний запис (а.с.220). Письмових заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, клопотань про відкладення судового засідання від позивача не надходило.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача адвокат Бубнов Д.Ю. просив розглядати заяву без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 137 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137, частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині другій статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката представником відповідача надано договір про надання правничої допомоги №б/н від 12.12.2022 року (а.с.191); Акт №1 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 21 серпня 2023 року на суму 1000 гривень за послуги з підготовки, складання та подання до суду відзиву на позовну заяву (а.с.194); квитанцію від 21 серпня 2023 року на суму 1000 гривень (а.с.195); Акт №2 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 17 жовтня 2023 року на суму 1000 гривень за послуги з представництва відповідача в судовому засіданні 17.10.2023 року (а.с.196); платіжну інструкцію №0.0..1 від 18.10.2023 року на суму 1000 гривень (а.с.197); довідку про отримання грошових коштів 18.10.2023 року у сумі 1000 гривень (а.с.198); Акт №3 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 09 листопада 2023 року на суму 1000 гривень за послуги з представництва відповідача в судовому засіданні 09.11.2023 року (а.с.199); платіжну інструкцію №0.0..1 від 10.11.2023 року на суму 1000 гривень (а.с.200); довідку про отримання грошових коштів 10.11.2023 року у сумі 1000 гривень (а.с.201); платіжну інструкцію №0.0..1 від 30.11.2023 року на суму 1000 гривень (а.с.202); довідку про отримання грошових коштів 01.12.2023 року у сумі 1000 гривень (а.с.203).

У відзиві на позовну заяву представником відповідача адвокатом Бубновим Д.Ю. був наданий орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, за відсутності заяв відповідача щодо неспівмірності витрат, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі не встановить надмірний тягар для відповідача, тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись статями 133, 134, 137, 141, 174, 246, 259, 270, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Стягнути з позивача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 гривень (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Коломаренко К. А.