С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2-др/760/98/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2024 року в місті Києві
Солом`янський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді Коробенка С.В.
за участю секретаря Левіцької Н.О.
представника Позивача - адвоката Шумської Н.І.
представника Відповідача - Мосійчук А.П. , Гардашової А.С.
розглянув у судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» про визнання незаконним наказу про застосування дисциплінарного стягнення.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2024 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 доДержавного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» про визнання незаконним наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

До закінчення розгляду справи у судовому засіданні представником Позивача заявлено про свій намір протягом п`яти днів подати докази остаточно понесених витрат на правничу допомогу.

26 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання Позивача (представника) про стягнення на його користь з Відповідача понесених витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 45752,00 гривень.

У судовому засіданні представник Позивача підтримала заяву. Зазначила, що між ОСОБА_3 та нею, як адвокатом, повністю погоджені усі умови оплати послуг та тарифи (40% прожиткового мінімуму за 1 годину роботи). Так, згідно з детальним описом наданих послуг, адвокатом усього було витрачено 42 години свого робочого часу під час захисту інтересів Позивача у даній справі.

Представники Відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, звертаючи увагу суду на те, що:

-позивачем не доведено співмірність витрат на правничу допомогу;

-витрати істотно перевищують суму заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку;

-не доведено реальний факт передачі грошових коштів;

-адвокатом не подано до суду належних доказів, що він має касу і веде касову книгу під час отримання готівки через касу з відображенням такої операції у відповідних книгах обліку;

-адвокат підписав заяву про ухвалення додаткового рішення без повноважень.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Встановлено, що між ОСОБА_3 (Клієнт) та адвокатом Шумською Н.І. (Адвокат) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 18 липня 2023 року (Договір).

Відповідно до п. 4.1 Договору за послуги надані адвокатом Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 40 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений станом на 01 січня кожного поточного року, в якому адвокатом надавалися послуги правової допомоги, за годину його роботи на підставі підписаного сторонами акту про надані послуги на професійну правничу допомогу адвоката.

Згідно з актом про надані послуги від 24.04.2024 сторонами затверджений перелік наданих адвокатом послуг, пов`язаних з наданням правничої допомоги в даній справі, згідно з яким загальна їх вартість становить 45752,00 гривень (42 години витраченого часу).

Відповідачем подані заперечення проти стягнення на користь Позивача компенсації за надану правничу допомогу.

Відповідно до вимог статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статей 27, 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Як було зазначено вище, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

У свою чергу під час вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), саме на суд покладено обов`язок з`ясувати реальність (або неминучість) понесених витрат та встановити причинно-наслідковий зв`язок заявлених до відшкодування витрат із необхідністю і реальністю їх здійснення в межах конкретної справи.

У пунктах 29, 30 постанови Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що Позивачем доведений належними та допустимими доказами розмір понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи в сумі 45852 гривень. При цьому суд не має підстав не брати до уваги надану Позивачем квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 24.04.2024, яка підтверджує виконання Позивачем своїх зобов`язань перед адвокатом Шумською Н.І.

В той же час, Велика Палата ВС в справі №904/4507/18 виходила з того, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, у позовній заяві поданій до суду в серпні 2023 року Позивачем зазначені очікувані витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 гривень, що втричі менше, ніж заявлено Позивачем до стягнення за результатами розгляду справи. Натомість судом не встановлено об`єктивних обставин, які б могли бути достатньою причиною для трикратного збільшення розміру витрат на правничу допомогу. Відтак, суд вважає необхідним зменшити розмір компенсації Позивачу витрат на правничу допомогу.

Враховуючи категорію справи, її складність, кількість судових засідань та обсяги матеріалів справи, суд вважає необхідним зменшити таку компенсацію до суми в розмірі 25000 гривень, що у більшій мірі відповідає обсягу наданої допомоги та її реальній складності.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 137, 141, 176, 246, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Стягнути з Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» на користь ОСОБА_3 компенсацію понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 25000,00 гривень.

2.Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

3.Позивач: ОСОБА_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Державний підприємство «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут», адреса: 03113, м. Київ, пр. Берестейський, 57,.

Суддя: