Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2064/23
Провадження № 2/935/123/24
15 січня 2024 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Янчук В.В.,
за участі секретаря судових засідань - Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.02.2023 у справі № 935/572/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначено їй покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт. Позивачу надано статус потерпілої у кримінальному провадженні.
Згідно вироку суду, 26.01.2023 близько 12:00 год. ОСОБА_2 знаходилась за місцем проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
В цей день, час та місці потерпіла ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_2 , оскільки остання проживала в будинку потерпілої, попросила ОСОБА_2 сплатити 2500,00 грн. за послуги газопостачання. В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, саме грошовими коштами потерпілої у розмірі 2500,00 грн. шляхом обману та зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_1 .
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_1 , оскільки вони спільно проживали в будинку, діючи умисно, протиправно та з корисливих мотивів перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_1 , погодилася допомогти потерпілій сплатити за послуги газопостачання, при цьому обманюючи потерпілу ОСОБА_1 про реальні протиправні наміри щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої у розмірі 2500,00 грн. Після чого, потерпіла ОСОБА_1 будучи впевненою у тому, що ОСОБА_2 сплатить за послуги газопостачання буд. АДРЕСА_1 , передала останній 2500,00 грн., а ОСОБА_2 отримала вказані грошові кошти від потерпілої та у подальшому шляхом обману повідомила ОСОБА_1 про те, що вона сплатила за послуги газопостачання, проте ОСОБА_2 розпорядилася грошовими коштами потерпілої на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 2500,00 грн.
Крім матеріальної шкоди, Позивачу завдано також і моральної шкоди. Протиправними діями ОСОБА_2 моральному здоров`ю ОСОБА_1 спричинено значної шкоди, тому що весь період намагання поновити порушені права позивача, життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу нанесені значні моральні втрати, та користуючись принципом розумності та справедливості, розмір моральної шкоди оцінює у 10 000 грн.
Виходячи з наведеного позивач просила: стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2023 року призначено судове засідання з викликом сторін.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Вказала, що грошові кошти в розмірі 2500 грн. відповідачем не відшкодовано, а також і остання не має наміру повертати кошти. Оскільки кошти за газопостачання відповідачем не були сплачені, було припинено газопостачання до її будинку, та протягом двох неділь вона разом з мамою похилого віку залишились без газу. Через дії відповідача погіршився її стан здоров`я, вона постійно перебуває в напрузі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подано, інших заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе, за згодою позивача провести розгляд справи за відсутності відповідача.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 23.02.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України ( справа № 935/572/23).
Вищевказаним вироком, що вступив в законну силу встановлено, та відповідно не потребують доведенню такі обставини: 26.01.2023 близько 12 години ОСОБА_2 знаходилася за місцем проживання ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .
У цей день, час та місці потерпіла ОСОБА_1 , довіряючи ОСОБА_2 , оскільки остання проживала в будинку потерпілої, попросила ОСОБА_2 сплатити 2500,00 грн. за послуги газопостачання. В цей момент у ОСОБА_2 виник протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілої у розмірі 2500,00 грн. шляхом обману та зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_1 .
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_1 , оскільки вони спільно проживали в будинку, діючи умисно, протиправно та з корисливих мотивів перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_1 , погодилася допомогти потерпілій сплатити за послуги газопостачання, при цьому обманюючи потерпілу ОСОБА_1 про реальні протиправні наміри щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої у розмірі 2500,00 грн. Після чого, потерпіла ОСОБА_1 будучи впевненою у тому, що ОСОБА_2 сплатить за послуги газопостачання буд. АДРЕСА_1 , передала останній 2500,00 грн., а ОСОБА_2 отримала вказані грошові кошти від потерпілої та у подальшому шляхом обману повідомила ОСОБА_1 про те, що вона сплатила за послуги газопостачання, проте ОСОБА_2 розпорядилася грошовими коштами потерпілої на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 2500,00 грн.
Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).
Згідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач не зверталась із відповідним цивільним позовом.
Звернулась в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок протиправних дій відповідача.
Тож, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння їй відповідачем матеріальної шкоди в розмірі 2500 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.ст.16, 1168 ЦК України).
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України).
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Як визначається п.3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (душевних, тощо), яких зазнала позивач у зв`язку з протиправними діями відповідача суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 4000 грн.
Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку що позовні вимоги в ході розгляду справи знайшли своє обґрунтування та підлягають частковому задоволенню з мотивів та доводів, що викладені вище.
Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача, в порядку ч.6 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.
Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, ст. 23, ст. 1166, 1177 ЦК Укаїни, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 4000 ( чотири тисячі) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 2147 ( дві тисячі сто сорок сім ) гривень 20 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено: 16.01.2024 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Cуддя В.В. Янчук