ПОСТАНОВА

ІМЕНЕНМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1727/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 28 листопада 2023 року

в складі судді Ключника А. С.

у цивільній справі №759/12233/23 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС»), як правонаступник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказував, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.

11.07.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №904206769 на суму 15 750,00 грн.

За витягом з реєстру права вимоги №101 від 29.09.2020, який складено на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №904206769 на загальну суму 20 782,30 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого, за реєстром вимоги №6 від 15.07.2021 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором №904206769 від 11.07.2020 в сумі 23 523,67 грн.

В подальшому 06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №06/12/2021-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.

Вважав, що згідно з реєстром боржників №1 від 06.12.2021 до Договору факторингу №06/12/2021-01від 06.12.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 23 523,67 грн, з яких: 14 543,32 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 8 980,35 - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та як наслідок залишив поза увагою, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС», через те, що наданий ним договір факторингу укладений 28.11.2018, тобто до укладення 11.07.2020 кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», адже судом не враховано, що договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому, оформлених відповідними реєстрами прав вимоги.

29 червня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був складений та підписаний Реєстр прав вимоги №101, за яким передані (відступлені) права вимоги за кредитним договором до ОСОБА_1 в розмірі 20 782,30 грн. з яких: 14 543,32 грн - заборгованість по тілу кредиту, та 6 238,98 грн - заборгованість по відсоткам нарахованим на дату такого відступлення.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого, за реєстром вимоги №6 від 15.07.2021 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором №904206769 від 11.07.2020 в сумі 23 523,67 грн.

В подальшому 06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено Договір факторингу №06/12/2021-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.

Згідно з реєстром боржників №1 від 06.12.2021 до Договору факторингу №06/12/2021-01від 06.12.2021, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 23 523,67 грн, з яких: 14 543,32 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 8 980,35 - сума заборгованості за відсотками.

Дані обставини спростовують висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ «ФК «ЕЙС» не набуло права вимоги до ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЕЙС», в якій посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги на рішення суду від 28.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 230-232).

Відповідач також належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення суду від 28.11.2023 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 231-233).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона розглядається в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності права позивача на стягнення заборгованості з боржника як правонаступника первісного кредитора.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №904206769 від 11.07.2020, як правонаступник кредитора «Манівео швидка фінансова допомога», за договорами факторингу: №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»; №05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та №06/12/2021-01 від 06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС».

Звертаючись до суду з позовом, позивач доводив, що внаслідок укладання цих договорів до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №904206769 від 11.07.2020.

З наведеного слідує, що саме на позивача покладено обов`язок надати докази на підтвердження його правонаступництва за договорами факторингу.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається із позовної заяви на підтвердження свого правонаступництва, позивач посилався на перехід прав за договорами факторингу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» від якого право перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в подальшому передало право вимоги позивачу та надав три договори факторингу та відповідно реєстри права вимоги до них.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу №28/1118-01 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором.

Згідно п.п. 1.3. Договору у під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до п. 8.2. Договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року.

Отже, строк дії даного договору, з урахуванням п. 8.1 Договору, визначено з 28.11.2018 по 28.11.2019.

Колегія суддів погоджується з доводами, що Договором встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Разом з цим, виходячи з умов договору, таке право вимоги на майбутнє існувало лише з дня укладання Договору, з 28.11.2018 і діяло на майбутнє, але в межах строку дії Договору, тобто з 28.11.2018 по 28.11.2019. При цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу.

Кредитний договір №904206769 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 датований 11 липня 2020 року, тобто після закінчення дії договору факторингу №28/1118-01. Витяг з реєстру прав вимоги №101 датовано 29.09.2020, тобто також після закінчення дії договору факторингу №28/1118-01, а таму колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається, а саме, не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеним договором, поза межами строку дії договору факторингу.

Позивач не посилався та не доводив обставин пролонгації дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. До позовної заяви відповідних доказів не долучав. Більше того в наданих до апеляційного суду письмових пояснення представник позивача визнав, що строк дії договоруфакторингу №28/1118-01 закінчився 28 листопада 2019 року.

Скаржник помилково вважає, що він набув право вимоги, виходячи з того, що п. 8.1 Договору, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» передбачено, що виконання умов щодо передачі вимог, які виникнуть в майбутньому стосується лише сторін цього Договору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає в апеляційній скарзі позивач.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська