Справа № 369/9891/24
Провадження № 2/369/6087/24
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Липченко О.С.,

розглянувши цивільну справу в підготовчому судовому засіданні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про поновлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 18 травня 2012 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області №2-1339/12 був позбавлений батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено опікуном його матір ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . На теперішній час позивач вказує, що радикальну змінилися умови його життя, веде добропорядний спосіб життя, незнятої чи непогашеної судимості не має, має постійне місце проживання з задовільними умовами, наркотичні та алкогольні напої не вживає, на обліку не перебуває. З 2020 року регулярно спілкується з доньками, надає матеріальну підтримку, доньки визнають його батьком та мають бажання жити разом з ним. Просив суд поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківські права щодо його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.07.2024 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

У судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає.

У судове засідання третя особа не з`явилася, представник через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, просила суд задовольнити позов.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 199 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши матеріали справи суд проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Також ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2012 року позовом задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 та ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Призначено ОСОБА_2 піклувальником над ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 09.08.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2012 року в частині позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та призначення ОСОБА_2 піклувальником над дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .. В решті рішення суду залишено без змін.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2013 позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Призначено ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Положенням ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Положенням ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

Відповідно до копій заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради від 25.04.2024 року вбачається, що останні просять поновити батьківських прав біологічного батька ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 10.06.2024 вбачається, що комісія вирішила рекомендувати органу опіки та піклування вважати за доцільне поновлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до характеристики виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області вбачається, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з посередньої сторони, по місцю проживання громадський порядок та спокій громадян не порушує, алкогольні та наркотичні речовини не вживає. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався.

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної систему «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 незнятої чи непогашеної судимості не має.

З акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що умови проживання задовільні. Квартира обладнана необхідними меблями, побутовою технікою, теплопостачанням та гарячою водою. Для дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є окрема кімната для проживання та навчання, де є все необхідне.

Таким чином, в ході розгляду справи судом не встановлено доказів, що поновлення позивачу батьківських прав відносно його дітей буде суперечити їх інтересам, а, навпаки, стороною позивача доведено, що позивач опікується дітьми, матеріально утримує та створив належні умови для їх проживання та виховання, відтак суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 199 ЦПК УКраїни суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про поновлення батьківських прав - задовольнити.

Поновити батьківські права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Поновити батьківські права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Припинити опікунство ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ