Справа № 129/1636/23
Провадження №2/135/19/24
У Х В А Л А

іменем України

15.01.2024 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судових засідань Мазур А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про стягнення процесуальних, судових витрат та моральної шкоди, завданої органами дізнання, досудового слідства в кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про стягнення процесуальних, судових витрат та моральної шкоди, завданої органами дізнання, досудового слідства в кримінальному провадженні.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить на підставі ст.118-130 КПК України, ст.ст.15-23, 1167, 1172, 1176 ЦК України стягнути з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області на його користь процесуальні витрати в сумі 1460 грн., судові витрати в сумі 125 грн., матеріальну шкоду в сумі 1280 грн., моральну шкоду в сумі 16 460 грн.

Позов обґрунтував тим, що постановою ВДВС ГРУЮ від 24.10.2013 року відкрите виконавче провадження на виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.08.2013 року. В межах виконавчого провадження ухвалою Гайсинського районного суду від 23.09.2014 року боржника оголошено в розшук та заборонено виїзд за кордон. Проте, зазначена ухвала органами поліції не виконується, у зв`язку з чим позивач був вимушений звертатися з письмовими заявами про кримінальні правопорушення до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. За заявою ОСОБА_1 по факту шахрайських дій ОСОБА_2 . Гайсинським РУП ГУНП у Вінницькій області 31.03.2020 року внесено повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 про кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.385 КК України. Кримінальне провадження №0000042 від 31.03.2020 неодноразово закривалося постановами слідчих Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, які скасовувалися слідчими суддями Ладижинського міського суду Вінницької області. Проте, під час розгляду скарг на неправомірні постанови слідчих, не було вирішено питання про стягнення процесуальних витрат. Для підготовки відповідних скарг на неправомірні постанови слідчих Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області позивачем було витрачено особистий час, який на думку позивача повинен бути компенсований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, за кожну витрачену годину в розмірі 22 грн. Також з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, яка складається з вартості проїзду за консультаціями до юристів, постійне оскарження бездіяльності ВДВС, запитів тощо. З відповідача підлягають стягненню судові витрати на відправку 5 рекомендованих листів на суму 100 грн., а також виготовлення копій документів на суму 25 грн., всього на суму 125 грн. Також позивачу заподіяна моральна шкода, яка становить 16 460 грн.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 07 серпня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судові засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд цивільної справи на 04.09.2023, 02.10.2023, 06.11.2023, 11.12.2023, 15.01.2024 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.60, 63, 72, 89). 18.12.2023 року від позивача ОСОБА_1 через Вінницький апеляційний суд надійшла заява про розгляд справи №129/1636/23 без його участі, у якій він просить слухання справи провести без його участі та задовольнити позов (а.с.87-88).

У судові засідання представник відповідача Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області не з`явився, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи на 04.09.2023, 02.10.2023, 06.11.2023, 11.12.2023, 15.01.2024 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.58, 64, 71, 81, 82, 90), причини неявки суду не повідомив, із заявами і клопотаннями з процесуальних питань не звертався.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення процесуальних, судових витрат та матеріальної шкоди, завданої органами дізнання, досудового слідства в кримінальному провадженні з таких підстав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до статті 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Згідно частини другої статті 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як зазначено у позовній заяві, позивачем пред`явлено до суду цей позов з тих підстав, що ним було подано заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, він є заявником (потерпілим внаслідок кримінального правопорушення ч.2 ст.55 КПК України) і що внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності органу, що здійснює досудове розслідування, позивач поніс процесуальні і судові витрати, йому завдано майнової шкоди у вигляді понесених ним витрат на забезпечення і захист його процесуальних прав потерпілого у досудовому розслідуванні, а також завдано моральної шкоди.

За правилами пунктів 7, 10 частини першої ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом, а також на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Таким правом на оскарження позивач скористався і поніс у зв`язку з цим, як він зазначає у поясненнях у справі та розрахунку процесуальних, матеріальних, моральних збитків в кримінальному провадженні (а.с.73), процесуальні, судові витрати і матеріальну шкоду, які складаються з витрат на оплату поштових відправлень, вартості втраченого робочого особистого часу, виготовлення копій документів, вартість проїзду за консультаціями до юристів.

Таким чином, з матеріалів цивільної справи вбачається, що всі ці процесуальні і судові витрати та матеріальні витрати понесені позивачем у зв`язку з оскарженням постанов слідчих Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000042 від 31.03.2020 з метою забезпечення і захисту його процесуальних прав під час досудового розслідування.

За правилами статті 118 КПК України процесуальні витрати (у кримінальному процесі) складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Процесуальні і судові витрати та зазначена позивачем матеріальна шкода у цій справі мають ознаки процесуальних витрат, понесених у кримінальному процесі, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора тощо Шпаком В.Г. проводилося в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні, і ці дії відносяться саме до кримінального провадження за правилами пункту 10 частини першої статті 3 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному процесі вирішується судом у вироку суду або ухвалі (ч.1 ст.126 КПК України) в порядку, передбаченому статтями 124,125 КПК України.

Тобто, питання про відшкодування процесуальних витрат у кримінальному процесі, понесені позивачем, у тому числі які він зазначив у позові як матеріальну шкоду, може бути вирішене судом у вироку суду або ухвалі, якою закінчується розгляд кримінального провадження, отже це питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах від 26.06.2018 року у справі №706/1110/15-ц, від 18.03.2020 року у справі №706/332/19.

Питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується, у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України. Якщо ж це питання суд не вирішив, сторона кримінального провадження має можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному та касаційному порядку. А тому такі витрати не можуть бути стягнуті за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 15 січня

2020 року у справі №757/3087/15-ц (провадження № 61-21427св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про стягнення процесуальних, судових витрат та моральної шкоди, завданої органами дізнання, досудового слідства в кримінальному провадженні, в частині позовних вимог про стягнення процесуальних, судових витрат та матеріальної шкоди закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова