Справа № 495/1539/24
№ провадження 2/495/1361/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 червня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Ульвіс К.Є.,

Справа № 495/1539/24

особисто відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

представника позивача - адвоката Довгаль О.О.,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2024 рокупозивач ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом доОСОБА_1 , третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №100 від 30.01.2015 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, в графі «відомості про батька» зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »; визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №47 від 22.01.2019 року, складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в графі «відомості про батька» зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Стислий виклад позиції позивача

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що починаючи з 2014 року він, ОСОБА_2 почав зустрічатись з ОСОБА_9 .

Через декілька місяців вони почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_9 від їх спільного проживання народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 100.

Враховуючи, що на момент народження доньки шлюб між ними не був укладений, то відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1, сформованого 19.02.2019 року.

Запис про батька дитини був вчинений на підставі ч.1 ст.135 СК України, оскільки на момент народження дитини відповідач не перебувала у зареєстрованому шлюбі та була відсутня спільна заява батьків, а отже батьківство з юридичної точки зору по відношенню до дитини не встановлено.

Через деякий час спільне проживання було припинено.

Проте, починаючи з 2018 року, вони знову почали жити разом та вести спільне господарство, побут.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 47.

Враховуючи, що на момент народження доньки шлюб між ними не було укладено, то відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 4, сформованого 19.02.2019 року.

Запис про батька дитини був вчинений на підставі ч.1 ст.135 СК України, оскільки на момент народження дитини відповідач не перебувала у зареєстрованому шлюбі та була відсутня спільна заява батьків.

Розуміючи, що так далі продовжуватись не може, 26.07.2019 року він та відповідач уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №245.

На теперішній час донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у 3-му класі початкової школи імені Сільвії Олександрівни Морозової (довідка № 36/01-32 від 09.02.2024 року), ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є вихованкою дошкільного підрозділу початкової школи імені Сільвії Олександрівни Морозової (довідка № 35/01-32 від 09.02.2024 року).

Він переконаний, що є біологічним батьком дітей, крім того, сама відповідач підтверджує, що біологічний батько дитини є саме він.

З метою зміни прізвища та по батькові доньок, разом з дружиною (Відповідачам) звернулись до Білгород-Дністровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення змін до свідоцтва про народження, але отримали відмову.

На підставі вищевикладеного він і вимушений звернутися з позовом до суду.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

28 лютого 2024 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та справа призначена до підготовчого судового розгляду.

01 квітня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодилася, стверджуючи, що позивач дійсно є батьком її дітей.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , значаться: ОСОБА_10 - батько та ОСОБА_3 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 19 лютого 2019 року.

Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першої ст. 135 СК України. /а.с.8, 10/

Батьками неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , значаться: ОСОБА_10 - батько та ОСОБА_3 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 19 лютого 2019 року.

Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першої ст. 135 СК України. (а.с. 11, 13)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 26 липня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 уклали шлюб 26 липня 2019 року. (а.с. 14)

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_5 . (а.с. 14)

Як вказує позивач в свої позовних вимогах, на час реєстрації народження неповнолітніх дітей, вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, батько дітей був записаний зі слів матері як ОСОБА_10 .

В якості письмових доказів про визнання батьківства позивач надав до суду копії свідоцтв про народження дітей, довідку про реєстрацію місця проживання особи; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження копію свідоцтва про шлюб; довідку від 09 лютого 2024 року № 36/01-32, відповідно до якої ОСОБА_3 навчається в 3-А класі початкової школи ім.. С.О.Морозової; довідку від 09 лютого 2024 року № 35/01-32, про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є вихованкою дошкільного підрозділу початкової школи ім. С.О. Морозової; копію паспорту позивача; довідку про реєстрацію місця проживання позивача.

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, та не заперечується жодною із сторін, позивач з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вище зазначено, державна реєстрація народження неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відомостях про батька записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ.

Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до ст. ст. 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Згідно пунктів 2.16.4, 2.16.7 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 , на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Судом враховуються приєднані позивачем письмові докази надані до суду.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи.

Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У постанові від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги усі докази надані позивачем, суд вважає батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , недоведеним.

Судом в судовому засіданні було запропоновано сторонам провести судово - генетичну експертизу, однак від проведення експертизи відмовилися.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що сторони спілкувалися або проживали разом до народження дітей.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачем не було доведено батьківства по відношенню до дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не представлені беззаперечні факти, документи та свідчення, які б могли свідчити про походження дітей саме від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, слід відмовити.

Вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дітей є похідними вимогами та можуть бути задоволені у разі задоволення основного позову.

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 121,122, 125, 128, 129, 133, 134 СК України, ст.ст. 12,13,81,82, 200,206, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт № НОМЕР_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Грецька, 24.

Повний текст рішення складений 14 червня 2024 року.

Суддя: