Справа № 344/3712/24
Провадження № 2/344/1827/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Руда Христина Дмитрівна звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24 лютого 2023 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у Болехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про що 24 лютого 2023 року складено актовий запис № 9. Між сторонами вже був зареєстрований шлюб 26 лютого 2016 року, який було розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2018 року у справі № 344/17092/18. У попередньому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Спільне життя у позивачки та відповідача не склалося. Вони не проживають разом, не ведуть спільного побуту та бюджету.Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, оскільки у позивачки та відповідача протилежні погляди на сімейне життя. Між позивачкою та відповідачем відсутні взаєморозуміння та підтримка, почуття любові. Шлюб існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам членів сім`ї і тільки негативно впливає на їх емоційне здоров`я. А тому просила шлюб між ними розірвати.

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився подав заяву, в якій щодо позовних вимог не заперечив, розгляд справи просив проводити без його участі. Просив відмовити позовачу у вимозі щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. Однак, якщо суд прийде до висновку про обгрунтованість понесених витрат на провничу допомоги, просить зменшити прозмір таких витрат до5 00 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно повторного свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 сторони 24.02.2023 зареєстрували шлюб у Болехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №9 (а.с.24).

У сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.11).

Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, примирення не бажає, а тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований 24.02.2023 року у Болехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №9 слід розірвати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 24 000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивачем долучено до матеріалів справи договір №08/12/23-1 про надання правничої допомоги від 08.12.2023 року, додаткову угоду №28/02/24-1Д до договору №08/12/23-1 про надання правничої допомоги де сторонами погоджений розмір гонорару в розмірі 4 000 грн.; Акт передачі приймання послуг з надання правничої допомоги від 21.03.2024 року, рахунок та платіжну інструкцію про оплату послуг в розмірі 4 000 грн.(а.с.29-34).

Відповідач подав заяву про не співмірність таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи категорію та складність справи, заяву відповідача про зменшення розміру витрат на провову допомогу, суд вважає за доцільне зменшити розмір таких витрат та стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 484,48 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 484,48 грн.

На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований 24.02.2023 року у Болехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №9 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 484,48 грн. витрат по оплаті судового збору та 2 000 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. відповідно до квитанції АТ "ТАСКОМБАНК" № 2162-4662-6429-8280 від 28.02.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 02.04.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.