Справа №442/4134/24
Провадження №2/442/1067/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Хомик А.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Меденицької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

23.05.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що її батьки проживали в с. Городківка Літинської сільської ради Дрогобицького району у власному будинку АДРЕСА_1 . Пізніше, щоб батьки жили ближче до неї і вона могла їм допомагати в старості, вони продали свою власність в червні 2007 року (копія договору купівлі - продажу житлового будинку додається ). Після продажу будинку батьки почали проживати разом з позивачкою в будинку на АДРЕСА_2 , до дня своєї смерті. Оскільки батьки не потребували допомоги, вона переїхала до своєї дочки на АДРЕСА_3 , де допомагала доглядати дітей останньої.

Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. Після смерті батька вона подарувала свій будинок на АДРЕСА_2 , де залишилася проживати її мама, своїй дочці ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 її мати померла. Дочка більше п`яти років не могла жити в будинку, де померли її батьки. Будинок пустував, занепадав. Вона приходила покосити, прибрати біля будинку, зібрати фрукти з дерев, проте жити в будинок ніхто не йшов. Два роки тому дочка переїхала в будинок АДРЕСА_2 . Почала проводити капітальний ремонт в будинку. Серед речей дідуся та бабусі (батьків позивачки) дочка нещодавно знайшла документи, відповідно до яких земельні ділянки належать батькам, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на праві власності, яку вони оформили ще за життя. Про те, що батьки оформили документи на право власності на земельні ділянки їй не було відомо. Тож вона не знала і не могла знати що у батьків залишилась спадкове майно. Після продажу батьками будинку, вона думала, що у них відсутня будь-яка власність, і тому не зверталась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Роксолани Лютик із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Після заведення нотаріусом спадкової справи № 37/2024, нотаріус з`ясувала, що позивачкою не було подано доказів своєчасного прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим нотаріус не вбачає можливості видати позивачці Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . В своїй відмові нотаріус покликається на вимоги ст. 1270 Цивільного кодексу України , а саме згідно вищевказаної статті для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до чинного законодавства, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Вказує, що строк звернення з заявою про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, а саме: вона не знала і не могла знати, що батьки мали у власності земельні ділянки.

Ухвалою від 27.05.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 11.06.2024.

Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_6 ), свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 (матері позивачки) серії НОМЕР_2 виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 08 червня 2017 року та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (батька позивачки) серії НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області від 10 березня 2011 року.

З листа №123/02-14 від 08.05.2024 встановлено, що приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Лютик Р.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положеньст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ч.1ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна: складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З врахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Позивачка ОСОБА_1 не звернулась своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк, у зв`язку з тим що не знала і не могла знати про наявність спадкового майна. Вказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та й є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2024.

Суддя Хомик А.П.