Справа № 202/9836/23
Провадження № 2/202/233/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

12 червня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, питання про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі№ 202/9836/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій.

За результатом розгляду справи, 29 квітня 2024 року судом ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Заборонено ОСОБА_3 будь-якими способами перешкоджати ОСОБА_1 у здійсненні права користування, володіння та розпорядженням належній останньому часткою квартири АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином: у користування позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виділити житлову кімнату (приміщення 7 згідно технічного плану квартири) площею 10,3 кв.м.; у користування відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) виділити житлову кімнату (приміщення 8 згідно технічного плану квартири) площею 16,8 кв.м з лоджією 2,3 кв.м.; у спільному користуванні залишено: кухню (приміщення 6 згідно технічного плану квартири) площею 7,5 кв.м., вбиральню (приміщення 5 згідно технічного плану квартири) площею 1,2 кв.м., ванну кімнату (приміщення 4 згідно технічного плану квартири) площею 2,0 кв.м., коридор (приміщення 3 та 1 згідно технічного плану квартири) загальною площею 4,6 кв.м., вбудовану шафу (приміщення 2 згідно технічного плану квартири) площею 0,3 кв.м.

Не погодившись із даним рішенням суду, представником ОСОБА_2 адвокатом Тумановим С.Г. та ОСОБА_4 було подано апеляційні скарги.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження встановлено, що справу необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання стосовно розподілу судових витрат, а тому ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2024 року справу повернуто до суду першої інстанції.

Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, повідомлялись належним чином.

Оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає справу без участі сторін.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи № 202/9836/23, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат з оплати судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З огляду на матеріали справи, встановлено, що при ухваленні рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року, судом не вирішено питання стосовно судового збору.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій, тобто з двома вимогами немайнового характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент подання до суду позовної заяви 29.05.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684 гривні (ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Таким чином, судові витрати з судового збору за подання ОСОБА_1 позовної заяви складають 2147,20 гривень, по 1073,60 гривень за кожну з немайнових вимог.

Разом з тим, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.07.2018 року, позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війти учасників бойових дій. Дане посвідчення є безтерміновим і дійсне по всій території України.

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, а позивач звільнений від сплати судового збору, такі судові витрати у розмірі 2684,00 гривень, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд доходить висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Ухвалити по цивільній справі № 202/9836/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири та заборона вчинення дій, додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )на користь держави, судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Мачуський