Справа № 473/1700/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2023 року. Від шлюбу дітей не мають.

Поряд з тим, зазначила, що під час спільного проживання з відповідачем, у них не склались стосунки, є великі розбіжності в характерах, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В зв`язку із цим, вони близько двох місяців не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки.

А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу, суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище ОСОБА_3 .

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, 16.05.2024 відповідач отримав за місцем фактичного проживання, таким чином останній, відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання, вчинення інших процесуальних дій, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв, клопотань ним подано не було.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 01 вересня 2023 року Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 01 вересня 2023 року у Вознесенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 363. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині « ОСОБА_5 ». Від шлюбу подружжя дітей не має.

Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі більше двох місяців разом не проживають, не підтримують шлюбні стосунки і не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору.

Крім того, позивачка у позовній заяві просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

Разом з тим, слід зазначити, що статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивачки згідно свідоцтва про шлюб, було ОСОБА_6 , відтак у присвоєнні їй прізвища ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки таке не було її дошлюбним прізвищем.

Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 вересня 2023 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 363 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 - 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 (двадцять) коп. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: