Справа № 697/1333/24
Провадження № 2/697/591/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого - судді Колісник Л.О.,

за участю: секретаря судового засідання Румини М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Хорошун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

В позові зазначено, що позивач перебував у стосунках з Відповідачем ОСОБА_2 з 2014 року, проживали разом в с. Степанці, а згодом в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Шлюбні стосунки між ними не були зареєстровані, оскільки він на той час перебував у іншому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням Росії в Україну, спільне сімейне життя із Відповідачкою припинилося, оскільки остання забрала дитину та виїхала за межі України в березні 2022 року. На час подання позову з`ясувалося, що Відповідач проживає із іншим чоловіком, а в черговій телефонній розмові повідомила, що відповідач не має права спілкуватися із ОСОБА_4 , оскільки він не є її біологічним батьком. Відповідач надала згоду на проведення тесту ДНК і з`ясувалося, що він, ОСОБА_1 , не є біологічним батьком ОСОБА_4 . Позивач вказує, що не знав та не здогадувався про те, що не є біологічним батьком дитини, дізнався про це у 2023 році, просить виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 . Ту обставину, що він не є її біологічним батьком визнає також Відповідач.

Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Ухвалою суду від 27.06.2024 відкрито провадження у справі за місцем останнього відомого місця проживання, оскільки відповідно відповіді Управління «ЦНАП» виконавчого комітету Канівської міської ради інформація про місце проживання ОСОБА_2 у реєстрі територіальної громади відсутня.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 , пояснив, що Відповідач виїхала разом із донькою ОСОБА_4 за межі України у 2022 році. В телефонній розмові ОСОБА_2 повідомила його про те, що він не є батьком дитини. У 2023 році вона поверталася разом із донькою в Україну, а в 2024 році доньку він уже не бачив. Відповідач попросила взяти у нього зразок букального епітелію, на що він погодився. Біологічний матеріал Відповідачка брала у нього, ОСОБА_1 особисто, спеціалісти чи експерти при цьому не були присутні, матеріал не упаковувався. Результати дослідження йому не надсилали, на відбір матеріалу та проведення тестування він особисто не їздив. Про те, що він не є батьком ОСОБА_4 довідався від Відповідачки.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника адвоката Хорошун О.В.

Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що сторони проживали однією сім`єю, у відповідачки народилася дитина. В подальшому стосунки між сторонами погіршилися, було проведено ДНК-тест в м. Київ, в результаті чого встановлено відсутність кровного споріднення дитини ОСОБА_4 з Позивачем. Позивач із дитиною не спілкується. Представник відповідача вважає, що необхідно виключити відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження ОСОБА_3 .

Суд, повно та всебічно дослідив обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши через призму належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

З доводів сторін, під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка і жінки без укладення шлюбу, ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження, серії НОМЕР_1 , виданому виконавчим комітетом Степанецької сільської ради Канівського району Черкаської області, актовий запис №20, зазначено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батьком - ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с.9)

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до,так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану .

Згідно з ч.1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Частиною 5 ст.136 СК України передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07.05.2009 у справі «Калачова проти Російської Федерації».

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 382/2559/15-ц вбачається, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Позивач і представник відповідача посилаються на ту обставину, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , оскільки проведено тест-ДНК, який підтвердив відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_3 .

На підтвердження обставини, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 до позову додана копія результату дослідження аналізу ДНК на батьківство №43235-45180 від 11.06.2024 року виконаного медико-генетичним центром «Мама Папа», в якому зазначено, що ймовірність, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складає 0%.(а.с.11)

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України, вищевказані дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з ч. 1,2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, згідно з ч. 7 ст. 102 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно з ч. 5 ст. 103 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, в порушення вищевказаних норм, в аналізі ДНК на батьківство зазначено, що відбір матеріалу для дослідження відбувався без дотримання процедури ідентифікації учасників, біологічний матеріал яких досліджувався, а тому даний документ може не мати сили у суді. Крім того, у вказаному дослідженні відсутні відомості про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Оскільки вказаний висновок одержаний з порушенням порядку, встановленого процесуальним законом, суд не приймає вказаний документ як допустимий доказ.

Інших доказів на підтвердження своїх доводів позивач не надав.

Суд звертає увагу учасників, що у відповідності до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства, має приділятися особлива увага інтересам конкретної дитини, про що також зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Йевремович проти Сербії" від 17.05.2007.

Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII).

Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суд повинен керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі.

Враховуючи викладене, у зв`язку з відсутністю доказів, які поза розумними сумнівами доводили відсутність кровного споріднення позивача ОСОБА_1 як батька та ОСОБА_3 як дитини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволенню не підлягає, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 16.12.2024.

Головуючий Л . О . Колісник