Справа № 199/6477/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Попружко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпропетровської спеціалізованої прокуратур у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головного управління Національної гвардії України, до ОСОБА_1 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі Дніпропетровська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головне управління Національної гвардії України звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представники позивачів Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головного управління Національної гвардії України у судове засідання 06.11.2024 року не з`явилися, заяви про слухання справи у їх відсутність чи про причини неявки до суду не надходило, про день та час слухання справи представники позивачів повідомлялися в установленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки. Розгляд справи було відкладено на 09.12.2024 року, про що сторони повідомлялись належним чином.

Повторно у судове засідання 09.12.2024 року представники позивачів не з`явилися, заяви про слухання справи у їх відсутність чи про причини неявки до суду не надходило, про день та час слухання справи представники позивачів повідомлялися в установленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток, які були отримані представниками позивачів (а.с.108,109).

Заяви про розгляд справи за відсутності представників позивачів Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головного управління Національної гвардії України до суду не надходило.

Згідно з ч.ч. 3, 9 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

У той же час, неодноразові неявки представників позивачів, якими було ініційовано судовий спір, є безумовним проявленням неповаги до суду та позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.

Положеннями ст.8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі; Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі №658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, а також враховуючи строки перебування даної справи у провадженні, суд вважає, що правові підстави для повторного відкладення судового засідання з метою виклику представників позивачів, відсутні та це призведе до безпідставного затягування розгляду справи, а, відтак, до порушення розумних строків її розгляду.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги, що представники позивачів повторно не з`явилися у судове засідання, суд вважає, відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, позовну заяву Дніпропетровської спеціалізованої прокуратур у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головного управління Національної гвардії України, до ОСОБА_1 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, - залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 62, 128, 130, 131, 158, 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Дніпропетровської спеціалізованої прокуратур у сфері оборони Східного регіону, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та Головного управління Національної гвардії України, до ОСОБА_1 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г. Якименко