ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1762/22 Номер провадження 22-ц/814/911/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І.В

учасники справи:

представник особи, яка не брала участь у справі - адвокат Моісеєнко В.В.

переглянула у судовому засіданні в м. Полтавау режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року, ухвалене суддею Зуб Т.О., повний текст рішення складено - 07 лютого 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Миргородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,-

В С Т А Н О В И Л А:

07 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Лохвицька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якому просила суд встановити факт проживання разом із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2019 року по день загибелі останнього, тобто по 02.10.2022 року включно.

16 січня 2023 року ОСОБА_2 подала суду уточнену заяву, заінтересована особа: Миргородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, перебування на утриманні.

Заява мотивована тим, що з початку 2019 року ОСОБА_2 постійно проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю, як дружина та чоловік, за адресою: АДРЕСА_1 . 24.02.2022 року під час мобілізації ОСОБА_3 був призваний на військову службу, де перебував до 02.10.2022 року. ОСОБА_3 загинув під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Давидів Брід Херсонської області. Від спільного проживання з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Тривалий час ОСОБА_2 з ОСОБА_3 проживали разом як члени сім`ї та подружжя, піклувалися один за одним, займалися вихованням малолітнього сина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати і спільне харчування, обговорювали питання укладання офіційного шлюбу, спільно придбавали усе необхідне для побуту майно, провели ремонт будинку, в якому спільно проживали, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші сімейні події. З квітня 2019 року і практично по день загибелі ОСОБА_2 перебувала на утримання свого чоловіка ОСОБА_3 , оскільки знаходилася у відпустці по вагітності та пологах, відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У цей час не працювала і отримувала лише соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн. ОСОБА_3 мав постійний дохід, отримував пенсію по інвалідності як учасник бойових дій. Отримані кошти ОСОБА_3 витрачав на оплату комунальних послуг, придбання для сім`ї одягу, продуктів харчування, а також інших необхідних побутових речей.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року заява ОСОБА_2 , заінтересована особа: Миргородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2019 року по день загибелі останнього, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Луценки Лохвицького району Полтавської області, на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щосудом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживала разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останнього та перебувала на його утриманні.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участь у справі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити, направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 участь у розгляді справи не приймала, копію рішення суду не отримувала, про факт звернення до суду із заявою ОСОБА_2 їй не було відомо. Вказує, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який, виконуючи військовий обов`язок, ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Давидів Брід Херсонської області. Оскаржуване рішення суду першої інстанції стосується її прав та інтересів, оскільки вона є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, а встановлення факту перебування ОСОБА_2 на утриманні її сина ОСОБА_3 має значення для одержання нею одноразової грошової допомоги, на яку вона має право за законом та яку отримує, але у меншому розмірі, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, інших матеріальних виплат і гарантій, передбачених відповідним Законом. Вказує, що у даній справі її необхідно було залучити до участі у справі як заінтересовану особу, оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції впливає на її права. ОСОБА_2 мала би звернутися із заявою до неї як до заявнтересованої особи. ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм норм процесуального права, а саме, суд розглянув справу з порушенням правил юрисдикції загальних судів, визначених ст.ст. 19-22 ЦПК України, а це є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження у справі незалежно від доводів апеляційної скарги. При цьому посилається на висновки Об`єднаної палати Верховного Суду від 23.01.2023 року у справі №214/1309/21, а також на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.03.2022 року у справі №290/289/22, про те, що вимоги, пов`язані з публічно-правовими відносинами, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду не з`явився інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 26.12.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 99-100). При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 07.12.2023 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що з початку 2019 року ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 від 23.07.2019 року (а.с. 11).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Давидів Брід Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 від 17.10.2022 року (а.с. 12), сповіщенням про загибель від 07.10.2022 року (а.с. 13), довідкою про причину смерті від 06.10.2022 року (а.с. 14).

ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , оскільки знаходилася у відпустці по вагітності та пологах, відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується витягом з наказу №25 від 16.09.2019 року про надання соціальної відпустки по догляду за дитиною (а.с. 39).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 також підтвердили факт сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та факт перебування заявниці на утриманні останнього.

Встановлення факту перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно для отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» для членів сім`ї військовослужбовців, які загинули під час проходження військової служби.

При вирішенні заяви суд першої інстанції виходив з наступного.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом заяви є встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 заявляє про те, що вона у період з 2019 року по 02.10.2022 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, та перебувала на його утриманні у зв`язку з вагітністю та пологами у зв`язку з народженням сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, вказує на те, що вона є матір`ю загиблого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ухвалене рішення суду першої інстанції стосується її прав та інтересів, оскільки вона є інвалідом 3 групи, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідного розміру, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та інші матеріальні виплати та гарантії, передбачені Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» для членів сім`ї військовослужбовців, які загинули під час проходження військової служби.

Зокрема, статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначені особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Отже, між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 вбачається спір про право.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч. 1,3,4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

По справі вбачається, що ОСОБА_1 не була притягнута до участі у справі. З урахуванням викладених обставин є підстави вважати, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси.

Згідно ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває на розгляді справа №560/17953/21 з питання правильного визначення юрисдикції справ даної категорії.

Прохання в апеляційній скарзі про направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю не може бути задоволено до вирішення цього питання Великою Палатою Верховного Суду, а також з огляду на те, що у даній справі заінтересована особа ОСОБА_1 не притягнута до участі у ній, тому справа не може бути передана до суду за встановленою підсудністю.

Керуючись ст.ст. 294 ч. 6, 315 ч. 4, 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.4, 377 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Миргородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення з позовом до суду відповідної юрисдикції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 січня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов