Справа № 212/6480/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2024 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., секретаря судового засідання Лапіної А.В., порядку ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у судовому засіданні в залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною, -
У серпні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною, в обгрунтування якого вказав, що відповідач ОСОБА_2 перебувала з його братом ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини в свідоцтві про її народження вказаний брат позивача ОСОБА_4 . 7 грудня 2012 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу їх шлюб був розірвано. Дитина ОСОБА_5 після розлучення батьків залишився з матір`ю ОСОБА_2 , яка 25 січня 2013 року вийшла заміж за ОСОБА_6 , від якого у неї ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_7 . У грудні 2014 року відповідач залишила дітей у бабусі ОСОБА_8 та дідуся ОСОБА_9 та утікла до нового коханця. Батьки позивача ОСОБА_10 і ОСОБА_11 забрали свого онука ОСОБА_5 до себе і з того часу дитина стала проживати разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає і до теперішнього часу. 31 жовтня 2016 року шлюб між відповідачем та її чоловіком ОСОБА_6 був розірваний. З грудня 2014 року відповідач іноді зустрічалася зі своїм сином ОСОБА_5 , але матеріальної допомоги на його утримання не надавала. ІНФОРМАЦІЯ_3 брат позивача ОСОБА_4 помер, після смерті якого відповідач оформила на дитину соціальну допомогу по втраті годувальника, яку передавала батькам померлого нерегулярно і не в повному обсязі, а з липня 2023 року кошти по соціальній допозі на дитину взагалі перестала їм передавати. У вересні 2018 року племінник позивача ОСОБА_5 пішов до 1-класу школи № 112 і закінчив вже п`ять класів, відвідував секцію карате 4 роки, комп`ютерні курси та курси англійської мови. Відповідач ні одного разу не навідалася до школи та не поцікавилася розвитком та досягненнями свого сина, лікування дитини та позашкільні гуртки сина не оплачувала. Батько позивача ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і його матері стало важко самостійно утримувати онука. Тому позивач узяв на себе функцію підтримки та фактичної опіки над племінником, який до того ж є його похресником, оскільки протягом усього життя дитини приймав участь у його розвитку, вихованні та відпочинку. Позивач проживає з племінником ОСОБА_5 в одній квартирі, разом зі своєю сім`єю створив для нього всі необхідні умови для розвитку та активного відпочинку. Ніяких перешкод для спілкування відповідача з сином він не чинить, але вона сама не бажає приймати участь у вихованні дитини та його матеріальному утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На даний час у відповідача є ще двоє малолітніх дітей від різних співмешканців: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідач постійного мешкання не має, проживає періодично то у одних, то у других своїх знайомих, веде аморальний спосіб життя, пиячить, палить, змінює сексуальних партнерів. Позивач наголошує, що за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, працює та отримує заробітну плату. Оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі в утриманні дитини не приймає, просить позбавити її батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над ним опіку та призначити його, ОСОБА_1 , його опікуном.
Ухвалою суду від 12.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 05.12.2023 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач та його представник адвокат Калашникова ВС. всудове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просить позов задовольнити, не заперечували протии ухвалення заочного рішення.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просила ухвалити рішення з урахуванням висновку виконавчого комітету Покровської районної у місті ради.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 має малолітню дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 . Батьком дитини записаний ОСОБА_4 , з яким відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 та з яким шлюб був розірваний на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2012 року. 25 січня 2013 відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_16 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько дитини ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 .
Відповідно до Акту про фактичне місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 08.11.2023 року мешканцями кв. АДРЕСА_2 та сусідів, підписи яких посвідчено в.о.директора ТОВ КК "ДомКом", дитина ОСОБА_5 фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та бабусею ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 з грудня 2014 року по теперішній час.
Відповідно до довідки №7, виданої 16.08.2023 року ТОВ "Нова Ком" за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Згідно довідки № 107 від 08.11.2023 року, виданої Криворізькою гімназією № 112 КМР, дитина ОСОБА_5 дійсно навчався в Криворізькій гімназії № 112 з 01.09.2018 року по 16.08.2023 року, проживав разом з бабусею ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_1 . Мати на батьківські збори не з`являлася, навчанням дитини не цікавилася.
Судом встановлено, що на даний час дитина ОСОБА_5 навчається в Криворізькому ліцеї № 49 КМР в 6-Б класі, що підтверджується довідкою № 434 від 01.12.23 року, виданою Криворізьким ліцеєм №49 КМР.
Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї позивача ОСОБА_1 , складеного 08.11.2023, позивач ОСОБА_1 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 в квартирі АДРЕСА_2 і разом з ними проживає дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Умови проживання малолітньої дитини задовільні, є окрема кімната, ліжко, іграшки, засоби дістанційного навчання дитини. Дитина доглянута, забезпечена необхідним одягом, предметами особистої гігієни, продуктами харчування.
Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2 , родина ОСОБА_2 має у використанні одну кімнату квартири за адресою: АДРЕСА_3 (2 кімнати зачинені), умови проживання в кімнаті задовільні, у квартирі чисто, достатня кількість меблів, у наявності побудова техніка. Для дитини, яка мешкає з матір`ю, ОСОБА_14 , виділене окреме спальне місце. Для ОСОБА_5 та ОСОБА_7 окремого спального місця не має.
Відповідач неодноразово викликалася у Службу у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради з приводу неналежного ставлення до виховання та утримання свого сина, але на засідання Служби у справах дітей не з`являлася.
Оскільки відповідач не виконує батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не готує її до самостійного життя, зокрема : не забезпечує необхідним харчуванням, медичного огляду, лікування дитини,не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не спілкується з нею та матеріально її не підтримує, виконком Покровської районної у місті ради відповідно до висновку № 949 від 13.12.2023 року вважає за необхідним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У ст.8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції є нормами прямої дії.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Згідно з ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктами 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи інщому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки повинні виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для накладання на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Також в статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання ними своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав / тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін./, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати, зокрема , ставленням батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбаченою п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України , може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до положень ч.2 ст.12, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Отже, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 вихованням сина ОСОБА_5 не займається, матеріально не підтримує, належної уваги не приділяє, повністю усунулася та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дитини будь-якої уваги та турботи, що у сукупності свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідомо, так як з грудня 2014 року і до часу розгляду справи у суді не виявила бажання брати участь у вихованні сина, а отже впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачем ОСОБА_2 її малолітнього сина ОСОБА_5 , судом не встановлено, як не встановлено жодних даних, які б вказували на те, що відповідач намагалася виконувати батьківські обов`язки.
Суду не надано жодного доказу, який би спростував заявлені вимоги, а оскільки цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи із інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно ст. 243 Сімейного Кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним Кодексом України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання дитини.
Відповідно до висновку Служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради № 2708 від 30.11.23 року, доцільно встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з поданням орган опіки та піклування виконавчого виконкому Покровської районної у місті ради просить встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном над ним та його майном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Судом встановлено, що за станом здоров`я позивач ОСОБА_1 може виконувати обов`язки опікуна, що підтверджується висновком про стан його здоров`я, виданим 08.11.2023 року Комунальним непрофільним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3" КМР.
Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України, позивач ОСОБА_1 не судимий і до адміністративної та кримінальної відповідальності в даний час не притягується.
Позивач ОСОБА_1 працює продавцем у ФОП ОСОБА_19 і отримує заробітну плату в розмірі 6700 грн., що підтверджується копією трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 3 від 18 серпня 2023 року, копією наказу № 4-п від 18.08.23 року про приймання на роботу та довідкою з місця роботи, виданою ФОП ОСОБА_19 ..
За місцем роботи позивач характеризується з позитивної сторони, як відповідальний та чесний робітник, що відповідально ставиться до виконання своєї роботи, що підтверджується характеристикою з місця роботи, виданою 28 серпня 2023 року ФОП ОСОБА_19 ..
Позивач ОСОБА_1 бажає бути опікуном ОСОБА_5 , мотивуючи це тим, що на даний час саме він піклується про дитину та бажає і надалі займатись вихованням, утриманням малолітнього племінника, його розвитком, лікуванням, захистом прав та інтересів. Позивач обізнаний з правовими аспектами встановлення опіки і станом здоров`я дитини. Обов`язки щодо опіки зобов`язується виконувати сумлінно. На підставі поданих документів, матеріалів обстежень, бесід, позивач вже фактично виконує обов`язки опікуна, створив для малолітньої дитини відповідні умови проживання, турбується щодо неї.
Дослідивши дані про особу позивача та встановивши, що він є рідним дядьком дитини, враховуючи його особисті якості, його здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає за можливе встановити опіку над ОСОБА_5 , призначивши його опікуном ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164,165.166,167.180 ,243,244 Сімейногог Кодексу України, ст. 60 ЦК України,ст.ст. 3,4,9,12,76,81,258,259,263-265,280,282,284 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дитиною - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьківських прав щодо малолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначивши його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН № НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_4 , фактичне місце мешкання АДРЕСА_3 .
Повний текст рішення складено 10 січня 2024 року
Суддя: Р. В. Дехта