Справа № 606/920/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Іванченко А.М.,

при секретарі Порчик Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ФК Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з неї заборгованість за договором кредиту у розмірі 26450 грн. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6650007, відповідно до якого відповідач отримала 10 000,00 грн. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак ОСОБА_1 порушила умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. 30 січня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 89-МЛ, згідно якого було передано право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6650007 від 20 жовтня 2022 року. Станом на дату відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед позивачем становила 36540 грн, яка складалася з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 25950,00 грн. та заборгованості за комісією в сумі 500,00 грн. Відповідач сплатила на рахунок позивача 10000 грн, однак, оскільки за ОСОБА_1 рахується заборгованість за вказаним кредитним договором, просить стягнути її із відповідача, а також стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом сторін).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала частково. Надала відзив, в якому вказала, що брала кошти в кредит на лікування хворої матері. Зазначила, що має важкий матеріальний стан, оскільки на її утриманні перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_2 , 2010 року народження, а старший син навчається на платній основі, крім того стан здоров`я її батька погіршився і він також перебуває на її утриманні, зазначила, що частково погасила борг, а саме сплатила позивачу кошти в розмірі 10 000 грн. Враховуючи вищезазначене, позов визнала в частині стягнення суми кредиту, однак не визнала нараховані відсотки. Також просила розстрочити виконання рішення суду на пів року.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 6650007, відповідно до умов якого Позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума кредиту становить 10000,00 грн.(п. 1.2) Кредит надається строком на 105 днів з 22 жовтня 2022 року (п. 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 04 листопада 2022 року (дата завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02 лютого 2023 року (останнього дня строку кредитування) (п. 1.4).

Комісія за надання кредиту: 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 5 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 150 грн., які нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. (п.1.5.3).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору, Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (смс на мобільний телефонний номер Позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними Позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання Кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей Кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті Позичальника.

Позичальник підтверджує, що до підписання цього Договору ознайомився з усіма його умовами та правилами (п. 5.1 Договору).

Вищевказана інформація також передбачена в паспорті споживчого кредиту.

Також, 20 жовтня 2022 року складена Анкета-заява на кредит №6650007, згідно з якою сума кредиту 10000,00 грн.; строк кредиту 15 днів з 20.10.2022 року до 04.11.2022 року, комісія за надання кредиту 500,00 грн., проценти за користування кредитом 150 грн, нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.(а.с.18)

20 жовтня 2022 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. згідно договору №6650007, що підтверджується платіжним дорученням 85174127 від 20.10.2022 р.(а.с.17)

ТОВ «Мілоан» складено довідку про ідентифікацію ОСОБА_1 , з відправленням одноразового ідентифікатора на номер мобільного телефону.(а.с. 16)

30.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимог №89-МЛ. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №6650007(а.с.21-25).

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №89-МЛ від 30 січня 2023 року про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості у розмірі 36450 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000, 00 грн., залишку відсотках на суму 25950,00 грн., залишку по комісії в сумі 500,00 грн.(а.с.27)

06 березня 2024 року ТОВ ФК «Кредит Капітал» звернулося із досудовою вимогою до ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості.(а.с. 28)

Згідно із даними Виписки з особового рахунка за Кредитним договором №6650007 від 20.10.2022 року, яку надав позивач, загальна сума заборгованості становить 36450,00 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000,00 грн., процентів в сумі 25950,00 грн., та комісії в сумі 500,00 грн.(а.с.20)

Згідно платіжної інструкції від 14.05.2024 року ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ Кредит- Капітал 10000,00 грн за договором № 6650007 (а.с.44)

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як слідує зі змісту ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так як стороною відповідача не спростовано позовні вимоги в частині укладення кредитного договору, отримання грошових коштів, суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги задовольнити, стягнувши із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованость за кредитним договором № 6650007 від 20 жовтня 2022 року, в розмірі 26450,00 грн. Крім цього, суд констатує, що відповідач підписавши означений кредитний договір, погодився з усіма його умовами, які зобов`язувався виконувати належним чином.

Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як передбачено частиною четвертою статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 , в заяві зазначає, що має важкий матеріальний стан, однак вона має намір виконати та сплатити заборгованість, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне розстрочити виконання судового рішення на шість місяців шляхом щомісячної сплати коштів рівними частинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вбачає наявність підстав для повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при зверненні з позовом до суду та покладення судових витрат по сплаті судового збору в іншій частині на відповідача.

Керуючись ст. 76-80, 141, 263-265 ЦПК України, ст.554, ч.2 ст.625, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заборгованість за договором № 6650007 від 20.10.2022 року на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28) у розмірі 26450,00 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят грн.) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28) 50 відсотків від сплаченого судового збору, а саме 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн.20 коп.)

Повернути ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28) з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції № 739 від 29.03.2024 року, а саме 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн.20 коп.)

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду на шість місяців, шляхом щомісячної сплати коштів в розмірі 4408,34 (чотири тисячі чотириста вісім ) грн. 34 коп., починаючи з дати набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.М. Іванченко