ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 504/2642/20

провадження № 61-6483св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Наталя Робертівна, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області у складі судді Сафарової А. Ф. від 10 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду у складі колегії суддів:

Кострицький В. В., Лозко Ю. П., Коновалова В. А., від 19 березня 2024 року

і виходив з такого.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 05 вересня 2022 року, про визнання частково недійсними рішень Крижанівської сільської ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

2. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням п`ятнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання від 25 квітня 2008 року № 486-V був наданий дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 36 осіб) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Загальна площа 5,312 га.

3. Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок на користь ОСОБА_3 та інших (35 чоловік) у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у

с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області був розроблений

ТОВ «ІНАГРО» та затверджений рішенням шістнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання № 571-V від 30 вересня 2008 року. Цим рішенням були вилучені земельні ділянки загальною площею 0,179 га - ріллі із земель, що знаходяться в довгостроковій оренді ТОВ «ЖОВОЛІ ПЛЮС», загальною площею 4,866 га - ріллі із земель, що знаходяться у довгостроковій оренді ТОВ «СВТ-Ко»: загальною площею 0,207 га під проїздами, проходами площадками із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування та не відносяться до земель загального користування, а перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

4. За доводами позивача указані рішення Крижанівської сільської ради мають бути визнані частково недійсними, виходячи з наступного.

5. Рішенням XIV сесії IV скликання Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 05 січня 2005 року затверджено проєкт відведення земельної ділянки ТОВ «СВТ-Ко» для розміщення жилого мікрорайону і об`єктів соціально-культурного призначення «Зелений мис».

ТОВ «СВТ-Ко» передано із земель житлової та громадської забудови

с. Крижанівка, що перебували в запасі Крижанівської сільської ради, земельні ділянки загальною площею 12,964 га, у тому числі: 10,494 га - ріллі, 2,239 га пасовищ та інших земель 0,231 га, з них 0,231 га - зелених насаджень, у довгострокову оренду строком на 50 років для розміщення житлового мікрорайону та об`єктів соціально-культурного призначення «Зелений мис» на території с. Крижанівка Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

6. На виконання зазначеного рішення 19 січня 2005 року між Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області і ТОВ «СВТ-Ко» укладено договір оренди двох земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0262 площею 11,983 га та :02:0011:0223 площею 0,981 га. Відповідно до опису меж, що є додатком до договору оренди від 19 січня 2005 року, орендовані ТОВ «СВТ-Ко» земельні ділянки розділені землями загального користування (землі від «Б» до «В»), а саме АДРЕСА_11, якій у подальшому рішенням Крижанівської сільської ради від 24 листопада 2006 року № 330 було присвоєно назву «Міланська».

7. Згідно з текстом оскаржуваних рішень Крижанівської сільської ради

№ 486-V від 25 квітня 2008 року та № 571-V від 30 вересня 2008 року земля передавалася фізичним особам у приватну власність, в тому числі, і за рахунок земель запасу комунальної власності під проходами, проїздами та площадками, які згідно з вимогами Закону України «Про благоустрій населених пунктів» і статті 83 Земельного кодексу України є об`єктами загального користування і не можуть передаватися у приватну власність.

8. Відповідно до земельної документації, розробленої на підставі оскаржуваних рішень Крижанівської сільської ради № 486-V від 25 квітня

2008 року та № 571-V від 30 вересня 2008 року, у порушення вимог ЗК України, землі загального користування увійшли до складу шести земельних ділянок, переданих у приватну власність громадянам: ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , загальною площею 0,172 га, у тому числі 0,028 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня

2008 року № 8815); ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , загальною площею 0,172 га, у тому числі 0,010 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8814); ОСОБА_6

в АДРЕСА_3 , загальною площею 0,172 га, у тому числі 0,010 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8812); ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 загальною площею 0,250 га, у тому числі 0,047 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8816); ОСОБА_2 в

АДРЕСА_4 загальною площею 0,214 га, у тому числі 0,050 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня

2008 року № 8825).

9. 10 квітня 2014 року ОСОБА_7 подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія»земельну ділянку площею 0,250 га за адресою:

АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування. 08 травня

2014 року ОСОБА_4 подарував ОК «ЖБК «ПБК» земельну ділянку площею 0,172 га за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування.

10. 17 листопада 2009 року ОСОБА_6 замовив технічну документацію, внаслідок поділу земельну ділянку площею 0,172 га по

АДРЕСА_3 були створені дві нові земельні ділянки, яким рішенням виконкому Крижанівської сільської ради № 206 від 25 вересня

2009 були надані окремі юридичні адреси. Земельна ділянка площею 0,06 га на АДРЕСА_3 залишилася у власності та належить ОСОБА_6 на праві власності. Земельну ділянку площею 0,1120 га за адресою: АДРЕСА_3 , 24 квітня 2017 року ОСОБА_6 подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на підставі договору дарування.

11. 17 травня 2015 року ОСОБА_2 подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» земельну ділянку площею 0,214 га за адресою:

АДРЕСА_4 на підставі договору дарування. 25 квітня 2014 року ОСОБА_8 подарував ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія»земельну ділянку площею 0,200 га на АДРЕСА_5 на підставі договору дарування.

12. 25 липня 2019 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія»замовив технічну документацію із землеустрою щодо поділу зазначеної земельної ділянки. Внаслідок поділу земельної ділянки, що належала ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на праві власності, були створені шість нових земельних ділянок. Земельну ділянку площею 0,024 га на АДРЕСА_6

02 червня 2020 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» подарував

ОСОБА_9 на підставі договору дарування. Земельну ділянку площею 0,0179 га на АДРЕСА_7 02 червня 2020 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія»подарував ОСОБА_10 на підставі договору дарування. Земельну ділянку площею 0,0174 га на АДРЕСА_4 , 34/3 02 червня 2020 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія»подарував ОСОБА_11 на підставі договору дарування. Земельну ділянку площею 0,0201 га на АДРЕСА_4 , 34/4 02 червня 2020 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» подарував ОСОБА_12 на підставі договору дарування.

13. Земельної ділянки площею 0,0747 га на АДРЕСА_5 власник невідомий. Земельної ділянки площею 0,0459 га на АДРЕСА_8 власник невідомий.

14. 14 вересня 2009 року ОСОБА_5 замовила технічну документацію, внаслідок поділу земельну ділянку площею 0,172 га на

АДРЕСА_2 були створені дві нові земельні ділянки, яким рішенням виконкому Крижанівської сільської ради № 205 від 25 вересня 2009 року були надані окремі юридичні адреси. Земельну ділянку площею 0,1120 га за адресою:

АДРЕСА_2 , 16 червня 2017 року ОСОБА_5 подарувала ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на підставі договору дарування. На земельну ділянку площею 0,0600 га за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 08 грудня 2009 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. На цей час зазначена земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_13 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 листопада 2012 року серії ЯИ № 600063. Вказану земельну ділянку ОСОБА_13 отримала у спадщину за заповітом на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 жовтня 2012 року, реєстровий номер 10161. Оскільки ОСОБА_5 є живою на цей час, очевидно, що земельна ділянка площею 0,0600 га була відчужена нею на користь невідомій позивачу особі, яка, в свою чергу, залишила цю земельну ділянку у спадщину ОСОБА_13 .

15. Предметом спору є земельна ділянка за адресою АДРЕСА_4 , яка була передана у власність відповідачу ОСОБА_2 з наступним відчуженням за договором дарування на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», облаштована зовнішньою огорожею, що унеможливлює рух по території мікрорайону «Зелений мис» та проїзд на АДРЕСА_9 .

16. Позивач зазначив, що позов спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки загального користування з комунальної власності у приватну та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її володіння незаконно, а також на забезпечення відновлення прав як членів територіальної громади с. Крижанівка, так і інших учасників дорожнього руху на вільне та безперешкодне користування землями загального користування.

17. З урахуванням зазначеного, заяви про зміну предмету позову, позивач просив:

- рішення п`ятнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання

від 25 квітня 2008 року № 486-V визнати недійсним в частині надання дозволу на складання проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (згідно з додатком) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 5,312 га, у тому числі за рахунок земельної ділянки 0,207 га - під проїздами, проходами, площадками, які не надані у власність або користування та перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області;

- рішення шістнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання № 571-V від 30 вересня 2008 року визнати недійним в частині: пункту 3, згідно з яким вилучено земельну ділянку загальною площею 0,207 га під проїздами, проходами, площадками із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування та не відносяться до земель загального користування, а перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області; пункту 4 в частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення та передачу у власність громадянину ОСОБА_2 земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); пункту 5 в частині передачі у власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 0,214 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:001:0857; пункту 6.1 в частині реєстрації і видачі громадянину ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельні ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 707371 від 11 грудня 2008 року, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0857, площею 0,214 га за адресою: АДРЕСА_4 на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77;

- визнати недійсним договір дарування від 17 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Денісовою О. А., реєстровий номер 1150, державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0857, площею

0,2142 га за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27);

- скасувати та припинити право власності ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» на зазначену земельну ділянку (номер запису про право власності/довірчої власності 12079132). Усунути перешкоди у користуванні землями загального користування шляхом забезпечення ОСОБА_1 вільного та безперешкодного проходу та проїзду впродовж АДРЕСА_4 , що розташована на території ЖК «Зелений Мис» у с. Крижанівка Лиманського району Одеської області, з можливістю виїзду на

АДРЕСА_9 .

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

18. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області

від 10 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

19. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що земельною ділянкою загального користування, яка у порушення вимог ЗК України вибула з комунальної власності - є проїзд. Він розділяв дві земельні ділянки, які у 2008 році було передано громадянам у власність та згодом забудовані мікрорайоном «Зелений мис». Фактичною підставою для звернення позивача до суду з позовом є приватноправий інтерес у зручності виїзду з території мікрорайону, таким чином наявність суспільно значимого інтересу судом не встановлено. Суд вважав неприпустимим позбавлення відповідача ОК ЖБК «Південна будівельна компанія» права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_2 , як первісний власник, що отримував земельну ділянку у приватну власність з комунальної, не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваних рішень.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

20. Постановою Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, арішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2023 року - без змін.

21. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення Крижанівської сільської ради від 25 квітня 2008 року № 486-V було реалізовано та вичерпало свою дію, у зв`язку з чим на час розгляду справи є недіючим.

22. Апеляційний суд виходив з того, що під час передачі у приватну власність 35 громадян земельних ділянок комунальної власності не було дотримано вимоги статті 83 ЗК України та передано землі загального користування населеного пункту - проїзд, згодом АДРЕСА_4, у приватну власність громадян. Право власності ОСОБА_3 та інших 35 заявників в тому числі ОСОБА_2 було підтверджено виданими державними актами на землю, по деяких об`єктах відбулось наступне відчуження та поділ земельних ділянок.

23. Оскаржувані рішення Крижанівської сільської ради стосувалися 35 осіб, тому наслідки встановлення недійсності цих рішень через порушення вимог закону під час їх прийняття поширюються на всіх учасників правовідносин, у тому числі й тих власників ділянок, які набули їх у власність через наступне відчуження.

24. Апеляційний суд вважав неприпустимим позбавлення відповідача ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_2 як первісний власник, що отримував земельну ділянку у приватну власність з комунальної, не може відповідати за помилки органу місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваних рішень.

Узагальнені доводи касаційної скарги

25. 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат

Шаркова Н. Р., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

повністю.

26. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 27 травня 2021 року у справі № 520/5622/19, від 15 листопада 2023 року

у справі від 369/12148/16-ц, від 24 квітня 2024 року у справі № 520/3204/14-ц, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

27. Заявник вважає, що спірні правовідносини, пов`язанні з вибуттям земель загального користування з комунальної власності, становлять суспільний, публічний інтерес, а незаконність рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з комунальної власності у приватну власність, такому суспільному інтересу не відповідає. Земельна ділянка загального призначення має використовуватися як власність Українського народу для суспільних потреб за цільовим призначенням, виконувати свої важливі функції.

28. Зазначає, що поданий позов спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки загального користування з комунальної власності у приватну та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно, а також на забезпечення відновлення прав як членів територіальної громади с. Крижанівка, так і інших учасників дорожнього руху на вільне та безперешкодне користування землями загального користування.

29. Під час вирішення спору судами попередніх інстанцій не було дотримано відповідні положення національного закону і принцип верховенства права, внаслідок чого порушений суспільний інтерес щодо правильного застосування законодавства, а тому втручання у право власності особи, яка з самого початку незаконно, ще й на безоплатній основі отримала у власність земельну ділянку, є згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод цілком пропорційним.

30. Згідно з доводами касаційної скарги, матеріали справи містять достатньо доказів, що частина АДРЕСА_4 та дороги загального користування розташована вздовж земельних ділянок, які всупереч вимог земельного законодавства було передано у приватну власність. Заявник вказує, що задоволення позовних вимог призведе не тільки до відновлення його порушених прав, а й до відновлення порушених прав членів територіальної громади, а також усіх учасників дорожнього руху.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

31. Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 504/2642/20.

32. Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2024року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

33. На підставі договору оренди земельних ділянок, укладеного 19 січня

2005 року між Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області (Орендодавець) та ТОВ «СВТ-Ко», орендодавець на підставі свого рішення № 596-IV від 05 січня 2005 року передав, а орендар прийняв у строкове платне володіння та користування земельні ділянки, які знаходяться на території Крижанівської сільської ради у с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області.

34. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору від 19 січня 2005 року в оренду передано земельні ділянки загальною площею 12, 964 га, що визначені на плані (схемі) та кадастровому плані земельної ділянки, які є невід`ємними частинами цього договору, а саме:

- ділянка 1 (кадастровий номер :02:001:0262) площею 11, 983 (в тому числі по угіддях: рілля - 10, 494 га, пасовища - 1, 258 га, під зеленими насадженнями - 0, 231га), в тому числі в зоні дії сервітуту (використання земельної ділянки для ремонту лінії електропередач) - 0, 256 га; в зоні дії обмеження (виконання земельних робіт на глибині більше 0,3 метра та планування ґрунту) - 0, 772 га;

- ділянка 2 (кадастровий номер :01:002:0223) площею 0, 981 (в тому числі по угіддях: пасовища - 0, 981 га), в тому числі в зоні дії сервітуту (використання земельної ділянки для ремонту лінії електропередач) - 0, 157 га.

35. Цільове призначення земельних ділянок - для розміщення жилого мікрорайону і об`єктів соціально-культурного призначення «Зелений мис» за адресою: с. Крижанівка (територія Крижанівської сільської ради) Комінтернівського району Одеської області.

36. Додатком до договору оренди земельних ділянок від 19 січня 2005 року є опис меж ділянок, згідно з яким від літери Б до В знаходилися землі загального користування Крижанівської сільради (проїзд), від літери З до літери К землі загального користування Крижанівської сільради (проїзд).

37. Таким чином, ТОВ «СВТ-Ко» отримало в оренду дві земельні ділянки, розділені землями загального користування - проїздом.

38. 16 листопада 2006 року між Крижанівською сільською радою (Орендодавець), яка діяла відповідно рішення XXIV сесії Крижанівської сільської ради № 788-IV від 28 грудня 2005 року, та ТОВ «Жоволі Плюс» (орендар) укладений договір оренди, предметом якого було довгострокове платне користування земельної ділянки, розташованої на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, площею 1,5 га під розміщення жилого мікрорайону і об?єктів соціально-культурного призначення.

39. Рішенням XV сесії Крижанівської сільської ради від 25 квітня 2008 року № 486-V за результатом розгляду заяв громадян (36 осіб, серед яких відповідач ОСОБА_2 та дружина позивача ОСОБА_14 (свідоцтво про одруження

НОМЕР_1 , актовий запис 80 від 12 лютого 1999 року) про надання земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за згодою ТОВ «СВТ-Ко» та

ТОВ «Жоволі Плюс» на вилучення земельних ділянок загальною площею

5,105 га ріллі, як частину земельних ділянок, що перебувають в довгостроковій оренді вказаних товариств для розміщення жилого мікрорайону і об?єктів соціально-культурного призначення «Зелений мис», вирішено надати дозвіл на складання проєкту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (згідно додатку) загальною площею 5,312 га, у тому числі: 0,179 га - ріллі із земель, що знаходяться в довгостроковій оренді ТОВ «Жоволі Плюс»; 4,926 га - ріллі, із земель, що знаходяться в довгостроковій оренді

«СВТ-Ко», 0,207 га - під проїздами, проходами, площадками із земель, які не надані у власність або користування та перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

40. Відповідно до рішення Крижанівської сільської ради від 25 квітня

2008 року № 486-V, на підставі договору № 10-2/VII від 10 липня 2008 року за замовленням ОСОБА_3 та інших ТОВ «ІНАГРО» (ліцензія Держкомзему України серія АВ № 188722, ліцензія Міністерства екології та природних ресурсів України серія АВ № 189206) виготовила проєкт із землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 та іншим (35 чоловік) у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Крижанівка Комінтернівського району Одеської області (надалі за текстом Проект 2008).

41. Висновками відділу земельних ресурсів у Комінтернівському районі Одеської області, без врахування вимог частини другої статті 83 ЗК України погоджено проєкт землеустрою, щодо надання земельної ділянки у власність для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд: ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,172 га, у тому числі - 0,028 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8815); ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , загальною площею 0,172 га, у тому числі - 0,010 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8814); ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , загальною площею 0,172 га, у тому числі 0,010 га під проїздами, проходами, площадками (висновок

від 29 липня 2008 № 8812); ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 загальною площею 0,250 га, у тому числі - 0,047 га - під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8816); ОСОБА_2

в АДРЕСА_4 загальною площею 0,214 га, у тому числі 0,050 га під проїздами, проходами, площадками (висновок від 29 липня 2008 року № 8825).

42. Відповідно до пункту 11 висновку державної експертизи землевпорядної документації від 22 вересня 2008 року № К511, затвердженого Головним управлінням Держкомзему в Одеській області, проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється позитивно та погоджується, при умові врахування зауважень пункту 10, які стосувалися внесення відповідних змін у договори оренди ТОВ «СВТ-Ко» та

ТОВ «Живолі Плюс».

43. На момент затвердження проєктів землеустрою не існувало затверджених в установленому порядку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин нормативно-технічних актів, стандартів, норм та правил, які б встановлювали вимоги до оформлення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за результатом дослідження копії проєкту 2008 року невідповідностей за оформленням, які могли вплинути на результати заходів, передбачених цим проектом не виявлено

44. Рішенням шістнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання

№ 571-V від 30 вересня 2008 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 35 чоловік) у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): вилучено земельну ділянку загальною площею 0,179 га - ріллі, із земель, що знаходяться в довгостроковій оренді ТОВ «Жоволі Плюс» (договір оренди від 16 листопада 2006 року) наданих для розміщення жилого мікрорайону І і об?єктів соціально-культурного призначення «Зелений мис» на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (пункт 1); вилучено земельну ділянку загальною площею 4,866 га - ріллі, із земель, що знаходяться в довгостроковій оренді ТОВ «СВТ-Ко» (договір оренди від 19 січня 2005 року) наданих для розміщення жилого мікрорайону «Зелений мис» на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області

(пункт 2); вилучено земельну ділянку, загальною площею 0,207 га - під проїздами, проходами, площадками із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування та не відносяться до земель загального користування, а перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (пункт 3); затверджено проект землеустрою, щодо відведення та передачу у власність ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 35 чоловік) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 5,252 га (пункт 4); передано у власність ОСОБА_3 та іншим 35 громадянам України, згідно додатку, земельні ділянки загальною площею 5,252 га - ріллі, із земель житлової та громадської забудови (пункт 5); зареєструвати та видати ОСОБА_3 та іншим 35 громадянам України, згідно з додатком, державні акти на право власності на земельні ділянки (пункт 6.1).

45. Судами досліджено висновок Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (Херсонське відділення)

№ 20-189/190 від 27 березня 2020 року за результатами проведення експертизи з питань землеустрою за заявою адвоката Шаркової Н. Р. від 27 грудня

2019 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

46. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

47. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

48. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

49. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

50. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

51. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

52. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

53. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

54. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

55. В силу частин першої та другої статті 78, частини першої статті 79 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

56. У статті 152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема за змістом частини першої-другої цієї статті держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

57. Згідно зі статтею 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

58. Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

59. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України.

60. Проєкт відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

61. За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

62. Відповідно до частини першої-другої статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

63. Пунктом «а» частини третьої статті 83 ЗК України встановлено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

64. Відповідно до статті 21 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі, в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами. Автомобільні дороги, вулиці поділяються на: загального користування, відомчі та приватні.

65. Статтями 16, 18 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення. Складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування. Межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається.

66. Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

67. Статтею 14 вказаного Закону передбачено, що об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, місцевих правил забудови, інших вимог, передбачених законодавством.

68. Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

69. Згідно з частиною першою статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

70. Отже, незаконним у судовому порядку може бути визнано акт (рішення) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб, якщо він не відповідає вимогам законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав акт (рішення).

71. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року).

72. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

73. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

74. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

75. При вирішенні спору суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, перевіривши доводи сторін спору та подані ними докази, дійшов загалом обґрунтованого висновку, що позивач не довів, що оскаржуваним рішенням шістнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання № 571-V від 30 вересня 2008 року, яким, зокрема, вилучено земельну ділянку загальною площею 0,207 га під проїздами, проходами, площадками із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність або користування та не відносяться до земель загального користування, а перебувають у запасі Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, порушені його права.

76. Фактично заявлені позовні вимоги зводяться до незгоди позивача з отриманням у власність відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0857 по

АДРЕСА_4 , яка була передана у власність ОСОБА_2 з видачею державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 707371

від 11 грудня 2008 року і яку він у подальшому відчужив на підставі договору дарування від 17 листопада 2015 року на користь ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія».

77. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що АДРЕСА_4 була основною транспортною та пішохідною артерією у с. Крижанівка та слугувала прямим виїздом та виходом на АДРЕСА_9 . На цей час АДРЕСА_9 перегороджена цегляною стіною на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_4 , що унеможливлює безперешкодне переміщення та в?їзд/виїзд позивачу, який є мешканцем мікрорайону «Зелений мис». Також позивач стверджував, що заявленні позовні вимоги спрямовані на відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки загального користування з комунальної власності у приватну та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно, а також на забезпечення відновлення прав як членів територіальної громади с. Крижанівка, так і інших учасників дорожнього руху на вільне та безперешкодне користування землями загального користування.

78. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а задоволення позовних вимог у спосіб, обраний позивачем, шляхом скасування рішення шістнадцятої сесії Крижанівської сільської ради V скликання № 571-V від 30 вересня 2008 року впливає на права інших 35 осіб, яким було передано у власність інші земельні ділянки у мікрорайоні, на яких здійснено житлову забудову.

79. Позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про те, що передача у власність земельної ділянки по АДРЕСА_4 обмежила, або створила йому перешкоди у доступі (проїзді) до житлового будинку по АДРЕСА_10 , і саме цій проїзд є єдиним проїздом до вказаного житлового будинку. Інші мешканці вказано будинку та мікрорайону не висловлювали свою незгоду з оскаржуваними рішеннями Крижанівської сільської ради.

80. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, а останнє - характеризуватися доступністю для заінтересованих осіб, чіткістю, наслідки його застосування мають бути передбачуваними.

81. Втручання держави в право особи на мирне володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою розсуду». Легітимною метою такого втручання може бути здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів.

82. Враховуючи баланс прав та інтересів сторін спору, наслідки встановлення незаконності рішень органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землею для інших учасників правовідносин - власників земельних ділянок, на яких здійснено житлову забудову, дотримання розумної рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав власників земельних ділянок і збудованого нерухомого майна у житловому масиві, за встановлених у цій справі обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

83. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскарженому рішенні суду першої інстанції та постанові апеляційного суду (з урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження), питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, судами сторонам спору надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій.

84. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

85. Колегія суддів, надаючи оцінку судовим рішенням на предмет їх законності у межах доводів касаційної скарги, погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції. За встановлених у цій справі обставин суди правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшли цілком обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

86. Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, на які заявник послався в обґрунтування доводів касаційної скарги.

87. Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Шаркова Наталя Робертівна, залишити без задоволення.

2. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
В. В. Шипович