Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1348/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я.В.
Категорія 63 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №286/1348/24 за заявою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича,

на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 29 березня 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Кулініча Я.В. у м.Овручі,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року до подання позовної заяви ОСОБА_1 через адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. Просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27 червня 2021 року №242197, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який перебуває на виконанні в Овруцькому відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (АСВП №67700046).

У обґрунтовування заяви посилалася на те, що 27 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №242197 про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі нібито невиконання договору від 28 лютого 2021 року №1279444, укладеного між ОСОБА_2 та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та договору відступлення права вимоги від 21 червня 2021 року №2106, укладеного між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія управління активами». Вважає, що вказаний вище виконавчий напис є таким, що не підлягає до виконання та є явно незаконним, оскільки, як вбачається з тексту виконавчого напису, він вчинений на договорі, що нотаріально не посвідчений, та на підставі документів, які не відповідають вимогам Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. У разі задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, виконання рішення суду буде ускладнено наявним виконавчим провадженням, за яким наразі проводиться виконання, поверненням стягнутих коштів в порядку окремого позовного провадження, а не в порядку ст.444 ЦПК України. Овруцький відділ ДВС 30 листопада 2021 року відкрив виконавче провадження №67700046 про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 27 червня 2021 року за №242197. Окрім того, наразі виконанням явно незаконного виконавчого напису створюються перешкоди ОСОБА_2 у вільному володінні своїм майном, грошовими коштами, які продовжує стягувати державна виконавча служба за явно незаконним виконавчим написом. Позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, буде подано до суду за місцем проведення виконавчих дій упродовж 10 днів з дня подання заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 29 березня 2024 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через адвоката Бородіна Д.В. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції не прийняв до уваги явну незаконність оскаржуваного виконавчого напису та те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду. За час розгляду справи з ОСОБА_2 будуть стягуватися кошти на виконання явно незаконного виконавчого напису, що є порушенням права останньої на вільне володіння своїми майном, та для ефективного захисту та поновлення прав ОСОБА_2 . Їй, тобто ОСОБА_2 , необхідно буде звернутися до суду з окремим позовом про стягнення безпідставно стягнутих коштів, оскільки в даному випадку неможливо застосувати ст.444 ЦПК України для поновлення порушених прав, що тягне за собою втрату часу та коштів для поновлення своїх прав та стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів за ст.1212 ЦК України.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бородін Д.В. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - ухвалу суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову скасувати та постановити нове судове рішення, яким зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується ОСОБА_1 у судовому порядку. При цьому пояснив, що ОСОБА_1 подала позов до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 08 квітня 2024 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №286/1479/24.

Інші учасники справи до суду не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовували. За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (а.с.33-35). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано доказів, що існують перешкоди у вільному володінні майном заявника та його грошовими коштами.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.

Відповідно до п.6 частини першої ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Виходячи із специфіки обраного заявником виду забезпечення позову, а саме, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_1 має намір оскаржити виконавчий напис №242197, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 27 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів на загальну суму 36 382,60 грн.

Постановою старшого державного виконавця Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Залізко С.П. 30 листопада 2021 року відкрито провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь TзOB «Фінансова компанія управління активами» коштів на загальну суму 36 382,60 грн.

Верховний Суд сформував усталену судову практику про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 16 серпня 2018 року в справі №910/1040/18; від 25 лютого 2019 року в справах №924/789/18, №924/790/18; від 11 жовтня 2019 року в справі №910/4762/19; від 21 лютого 2020 року в справі №910/9498/19; від 17 вересня 2020 року в справі №910/72/20; від 30 вересня 2020 року в справі №910/19113/29; від 30 листопада 2020 року в справі №910/217/20; від 17 грудня 2020 року в справі №910/11857/20).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржує в судовому порядку виконавчий напис нотаріуса, який є виконавчим документом, на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі цього виконавчого напису нотаріуса є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав ОСОБА_1 у разі задоволення позову. Такий вид забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із позовними вимогами. У разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, та ОСОБА_1 буде неспроможна здійснити захист у межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Отже, наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, задовольнити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 29 березня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану через адвоката Бородіна Дмитра Вікторовича, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 27 червня 2021 року №242197, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який перебуває на виконанні в Овруцькому відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (АСВП №67700046).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 червня 2024 року.

Головуюча Судді: