Справа № 129/2764/16-ц
Провадження по справі № 2/129/7/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді О.В.Бондар

з участю секретаря Чаленко А.В.,

позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

його представника адвоката Луценка О.І.,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

її представника адвоката Луговського А.С.,

законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Гайсині позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_4 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Краснопільська сільська рада (орган опіки та піклування) Гайсинського району про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину будинковолодіння, -

установив:

17.10.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, в якій позивач просить усунути перешкоди для нього в користуванні належним йому житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом позбавлення права користування ним відповідачів та зняти їх з реєстраційного обліку у зазначеному будинку. Свої позовні вимоги обґрунтував наступним: відповідно до договору купівлі-продажу від 04.04.2006 р. ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 , з 01.09.2006 р. по 03.07.2015 р. він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , після укладення шлюбу подружжя стало разом проживати у спірному будинку, з його дозволу там проживають і зареєстровані також мати колишньої дружини ОСОБА_5 , дочка дружини ОСОБА_4 та її неповнолітня дочка ОСОБА_3 ; після розірвання шлюбу життя із відповідачами в одному будинку стало для позивача нестерпним через постійні конфлікти, сварки, тривогу між ними, неприязні стосунки, відповідачі не несуть витрати на утримання будинку, не сплачують комунальні послуги, якими всі користуються, створюють для позивача нездорові умови проживання в його будинку; ухвалою суду від 20.10.2016 р. зазначену позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків; ухвалою суду від 24.11.2016 р. відкрито провадження в цій справі.

10.04.2017 р. відповідача ОСОБА_2 адвокат Луговський А.С. подав до суду заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що спірний житловий будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали під час спільного проживання, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, в 2006 році ОСОБА_2 продала свій житловий будинок в АДРЕСА_3 , кошти вони разом використали на придбання спірного житлового будинку, в якому вони всі на даний час правомірно проживають.

10.05.2017 р. ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на частку у спільному майні, в якому просила суд визнати факт, що станом на 04.04.2006 р. вона та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_2 ; вобґрунтування позову зазначила, що вона до укладення з ОСОБА_1 шлюбу 01.09.2006 р. більше двох років поспіль проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу в смт. Верхнячка Христинівського району, працювали в м.Києві, мали спільний бюджет, її мати ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_1 виступити стороною у договорі про поділ спадкового майна та прийняти участь в оформленні спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , в 2006 році ОСОБА_2 продала свій житловий будинок в АДРЕСА_3 , кошти вони разом використали на придбання спірного житлового будинкуа тому має право на визнання права власності на частку житлового будинку за нею.

Ухвалою суду від 10.05.2017 р. прийнятий зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, для спільного розгляду з первісним позовом, призначено справу до розгляду в судовому засіданні, залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача Михайлівську сільську раду Гайсинського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 13.04.2018 р. справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

16.05.2018 р. позивач уточнив свої позовні вимоги, заявив їх до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог Михайлівська сільська рада Гайсинського району Вінницької області, зміст позовних вимог залишив таким самими.

06.03.2019 р. до суду надійшов відзив відповідача за зустрічним позовом, у якому він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 , зазначив, що з 2004 року він підтримував зв`язок з ОСОБА_2 , приїздив у гості, на свята, однак до укладення шлюбу як сім`я вони спільно вони не проживали, спільного бюджету не мали, позивачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження зазначеного нею факту, відсутні докази спільного бюджету, натомість у ОСОБА_1 у власності була частка житлової квартири в м.Києві, яку він продав 27.03.2006 р. і на ці кошти придбав спірний житловий будинок в с.Михайлівка.

Ухвалою суду від 04.10.2019 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.12.2019 року об 11:00 год. у приміщенні Гайсинського районного суду.

Ухвалою суду від 20.04.2021 р. замінено третю особу без самостійних вимог Михайлівську сільську раду (орган опіки та піклування) Гайсинського району на її правонаступника Краснопільську сільську раду Гайсинського району (орган опіки та піклування).

Ухвалами суду від 04.05.2022 р., 09.08.2023 р., 02.10.2023 р. постановлено визнати явку в судове засідання представника Служби у справах дітей Краснопільської сільської ради обов`язковою з наданням суду обґрунтованого висновку щодо можливості позбавлення права користування житловим будинком та зняття з реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 , титульним власником якого є ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 20.03.2024 р. постановлено закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку; продовжено розгляд справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_4 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Краснопільська сільська рада (орган опіки та піклування) Гайсинського району про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину будинковолодіння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав, просив їх задовільнити, його представник ОСОБА_8 вважав позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними, а позовні вимоги зустрічного позову не доведеними належними і допустимими доказами.

Законний представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги первісного позову щодо своєї доньки визнала повністю, в спірному будинку вони не проживають, донька навчається у ліцеї і проживає там у гуртожитку.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити.

Представник служби у справах дітей Краснопільської сільської ради проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зняття з реєстрації в його будинку АДРЕСА_2 неповнолітньої ОСОБА_3 не заперечувала, про що надала висновок органу опіки і піклування.

Суд з`ясував позиції сторін, дослідив матеріали справи, допитав свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 4.04.2006 р. ОСОБА_1 придбав цілий житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 за 36242 грн., право власності зареєстроване в реєстрі за № .04.2006 р. (а.с.13,14); 01.09.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 зареєстрований шлюб, 03.07.2015 р. ухвалено рішення про розірвання їх шлюбу, рішення набрало чинності 13.07.2015 р. (а.с.16).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2006 р. ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_2 продав ОСОБА_15 житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_3 за 9000 грн. (а.с.113 т.1).

Акт підтвердження фактичного місця проживання особи на території селища Верхнячка від 19.12.2016 р., де зазначено про те, що в період з серпня 2004 р. по 5.04.2006 р. ОСОБА_1 проживав в домоволодінні по АДРЕСА_3 з ОСОБА_16 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за даною адресою сам по собі може підтверджувати лише те, для чого призначений такий документ, тобто підтвердити фактичне місце проживання особи на території селища Верхнячка, проте не може бути підтвердженням зазначених у ньому обставин, зокрема ведення спільного господарства та сімейних відносин між особами без інших підтверджуючих документів.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили, що знали ОСОБА_1 в період з серпня 2004 р. як чоловіка, з яким проживала ОСОБА_2 в смт. Верхнячка, бачили їх разом на городі, ОСОБА_17 допомагав організувати похорон батька ОСОБА_18 в 2005 р. та поминальні обіди, разом із ОСОБА_19 зустрічали свято Новий 2006 рік, допомагав отримувати орендну плату за землю та оформляти спадщину після смерті батька.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак надані позивачем докази не відповідають вказаним критерієм з огляду на наступне.

Акт підтвердження фактичного місця проживання особи на території селища Верхнячка від 19.12.2016 р., де зазначено про те, що в період з серпня 2004 р. по 5.04.2006 р. ОСОБА_1 проживав в домоволодінні по АДРЕСА_3 з ОСОБА_16 однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за даною адресою сам по собі може підтверджувати лише те, для чого призначений такий документ, тобто підтвердити фактичне місце проживання особи на території селища Верхнячка, проте не може бути підтвердженням зазначених у ньому обставин, зокрема ведення спільного господарства та сімейних відносин між особами без інших підтверджуючих документів.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили, що знали ОСОБА_1 в період з серпня 2004 р. як чоловіка, з яким проживала ОСОБА_2 в смт. Верхнячка, бачили їх разом на городі, ОСОБА_17 допомагав організувати похорон батька ОСОБА_18 в 2005 р. та поминальні обіди, разом із ОСОБА_19 зустрічали свято Новий 2006 рік, допомагав отримувати орендну плату за землю та оформляти спадщину після смерті батька.

Суд звертає увагу на те, що метою встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивач зазначила подальший поділ спірного житлового будинку, про визнання його спільним майном вимог не заявляла.

А тому, для позивача має юридичне значення і тягне юридичний наслідок встановлення факту спільного проживання саме на час придбання житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , станом на 04.04.2006 р.

Досліджені судом докази не доводять обставин, на які посилається позивач ОСОБА_2 , заявляючи позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 станом на 04.04.2006 р., ведення ними спільного господарства, наявність спільного сімейного бюджету, за кошти якого придбаний житловий будинок АДРЕСА_2 , будь-яких обставин щодо факту наявності спільного у них бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних сім`ї, жодний доказ не підтверджує.

Сам факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних сім`ї, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю, в тому числі у період, протягом якого було придбано спірне майно, а саме станом на 04.04.2006 р.

Таким чином показання свідків самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16 (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16 (провадження № 61-44641св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16 (провадження № 61-42601св18), від 18 жовтня 2023 року у справі № 201/11673/20 (провадження № 61-10383св23).

Також в матеріалах справи відсутні докази участі ОСОБА_2 належними їй коштами у грошових коштах, за які був придбаний спірний будинок (36 242 грн.), зокрема, надання нею для зазначеної цілі ОСОБА_1 коштів від продажу її житлового будинку в с.Верхнячка в сумі 9000 грн. ( ОСОБА_1 дані факти заперечується, тому мають бути доведені позивачем), оскільки належний ОСОБА_2 житловий будинок був проданий значно пізніше відповідно до договору купівлі-продажу від 03.11.2006 р., ніж придбаний спірний житловий будинок (04.04.2006 р.). Відповідачем доведено, що кошти на придбання спірного житлового будинку ним були отримані від продажу ним належної йому частки житлової квартири АДРЕСА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2006 р. реєстровий номер 956 (а.с.88-91 т.2), спірний житловий будинок придбаний 04.04.2006 р., факту проживання сторін однією сімєю без реєстрації їх шлюбу судом не встановлено, тому спірний житловий будинок не набув статусу спільного сумісного майна подружжя, за таких обставин у суду відсутні підстави застосувати передбачену ст. 60 СК України презумпцію спільного сумісного майна подружжя та рівності часток подружжя у спільному майні, то у зв`язку із недоведеністю позовні вимоги зустрічного позову про визнання за ОСОБА_2 права власності на частку житлового будинку АДРЕСА_2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», яка регламентує особливості декларування та реєстрації місця проживання особи, яка є здобувачем освіти, - особа, яка є здобувачем освіти і проживає в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти, декларує своє місце проживання в такому гуртожитку у порядку, визначеному статтею 8 цього Закону; особа, яка є здобувачем освіти і проживає в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти, реєструє своє місце проживання в такому гуртожитку у порядку, визначеному статтею 9 цього Закону; під час подання декларації про місце проживання в гуртожитку закладу освіти згода уповноваженої особи житла засвідчується її електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", під час декларування або реєстрації особою, яка є здобувачем освіти, місця проживання в гуртожитку, що належить до сфери управління закладу освіти, згода батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не вимагається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована в належному ОСОБА_1 житловому будинку АДРЕСА_2 , де з 27.06.2006 р. по 12.05.2023 р. була зареєстрована її мати ОСОБА_4 , на даний час ОСОБА_3 є здобувачем освіти в Теплицькому професійному аграрному ліцеї , проживає у гуртожитку, де відповідно до визначеного Постановою КМУ від 07.02.2022 р. № 265 адміністрацією ліцею має бути задеклароване та зареєстроване її місце проживання, однак зазначені вимоги закону не виконані, то за таких обставин позовні вимоги про зняття її з реєстрації в належному ОСОБА_1 житловому будинку АДРЕСА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Первісний позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину будинковолодіння.

Повний текст рішення судом виготовлено в десятиденний строк з дня проголошення його вступної та резолютивної частини 14.06.2024 р.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: