УХВАЛА

10 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 204/1540/21

провадження № 61-9663св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради, про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року у складі судді Черкеза Д. Л., постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року у складі колегії суддів Городничої В. С., Петешенкової М. Ю., Красвітної Т. П. та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у складі колегії суддів Городничої В. С., Петешенкової М. Ю., Красвітної Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій з урахуванням уточнень просив:

- визнати недійсним договір дарування частини домоволодіння від 17 червня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за № 1474 47/100 частин домоволодіння на АДРЕСА_1 , укладений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір дарування від 21 січня 2015 року, який зареєстрований в реєстрі за № 21 земельної ділянки площею 0,0403 га, розташованої: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:301:0100, укладений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ;

- визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині на 47/100 частин домоволодіння на АДРЕСА_1 ;

- визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині на земельну ділянку площею 0,0403 га, розташовану: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:301:0100;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 47/100 частин домоволодіння на АДРЕСА_1 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0403 га, розташовану: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:301:0100.

Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, позовну заяву задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування частини домоволодіння - 47/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 від 17 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гойняк Г. В., зареєстрований в реєстрі за № 1474.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0403 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 із кадастровим номером :01:301:0100, від 21 січня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діяла законний представник ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Собко Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 21.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 47/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , визначивши, що їх частки у праві власності на вказане нерухоме майно є рівними і дорівнюють по 1/2 частині за кожним з них.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0403 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:301:0100, визначивши, що їх частки у праві власності на вказане нерухоме майно є рівними і дорівнюють по 1/2 частині за кожним з них.

Витребувано на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 47/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Витребувано на користь ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0403 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:301:0100.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року стягнено з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 500,00 грн з кожного.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у липні 2024 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інтенції та постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволених вимог, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2024 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

05 липня 2024 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року.

18 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

21 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

Верховний Суд листом від 26 листопада 2024 року звернувся до ОСОБА_1 щодо підтвердження його намірів відмовитися від позову та роз`яснив йому процесуальні наслідки таких дій.

09 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову.

Також в своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що передбачені ЦПК України наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною першою статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Частинами першою-третьою, п`ятою статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі (частина друга статті 408 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Положеннями частини другої статті 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною другою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення закріплені в частині четвертій статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює підстави та порядок повернення судового збору.

За подання касаційної скарги ОСОБА_4 сплатив судовий збір у розмірі 3 632,00 грн, а тому з державного бюджету на його користь підлягає поверненню 50 відсотків вказаної суми, тобто 1 816,00 грн.

Керуючись статтями 142, 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради, про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Визнати нечинними рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2024 року тадодаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2024 року.

Закрити провадження у справі № 204/1540/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради, про визнання договорів недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок, що внесений згідно із квитанціями від 02 липня 2024 року № 41РТ-К9Х1-3ХА2-6Н5К та від 14 липня 2024 року № 0686-1459-5666-7235 на розрахунковий рахунок № UA0026007, отримувач - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/ 22030102, код отримувача - 37993783.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров