Справа № 464/3103/24
пр.№ 2/464/1155/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 з участю третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визначення способів участі батька у вихованні дітей, а саме: щопонеділка, середи та п`ятниці місяця з 18 год. батько забирає дітей додому та проводить час з ними до 21 год. без участі матері, з обов`язковим повідомленням її про місце перебування дітей без порушення розкладу навчально виховного процесу; побачень в другу і четверту суботи, першу і третю неділю щомісяця з 10 год. до 21 год. з можливістю прогулянки, відпочинку без участі матері, з обов`язковим повідомленням її про місце перебування синів без порушення розкладу навчально-виховного процесу; під час літніх канікул перший і останній тижні кожного місяця без супроводу матері, з можливістю ночівлі за місцем проживання батька, під час осінніх, зимових та весняних канікул протягом двох днів за домовленістю батьків без супроводу матері з можливістю ночівлі за місцем проживання батька; необмежене спілкування з синами особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та синами.

Позов мотивує тим, що що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 14 вересня 2013 року, у якому у них народились діти: ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано, діти після розірвання шлюбу проживають з матір`ю, по АДРЕСА_1 . Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова від 05 вересня 2023 року з нього визначено суму аліментів на дітей, щомісячно у розмірі 1/3 із усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення проводиться з 12 вересня 2023 року, сумлінно виконує обов`язок зі сплати аліментів. Окрім того, оплачує дитячий садок, курси англійської мови для школярів у громадській організації «Молодіжний центр «Компас», участь у турнірах з футболу, подарував синам самокати, придбав взуття для футболу, нову футбольну форму. Зазначає, що не взмозі реалізувати своє батьківське право через перешкоди, які створює ОСОБА_6 та її небажання сприяти цьому, оскільки після їх розлучення склались неприязні стосунки, які негативним чином впливають на дітей та їх психоемоційний стан. На неодноразові прохання надати батькові можливість бачитись з дітьми відповідачка відмовляє, не повідомляючи причини і мотиви відмови, що суперечить інтересам дітей, оскільки вони хочуть бачитись з батьком, прихильні до нього, телефонують йому з проханням зустрічі. Обоє дітей це хлопчики, активна участь батька у їх вихованні особливо важлива, яка вплине лише позитивом на їх розвиток. Намагається з усіх сил налагодити нормальний зв`язок з дітьми, приймати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та становлення, однак щоб цей зв`язок був справді міцним та глибоким, необхідне сприяння з боку матері, а не перешкоджання. Оскільки відповідачка негативно реагує на їх зустрічі, мирним способом та шляхом переговорів вирішити дане питання йому не вдається, тому змушений звернутися до суду. Він взмозі забезпечити належні побутово матеріальні умови для своїх малолітніх дітей на час їх спільного проведення часу. До кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Просить позов задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_6 ОСОБА_9 подала суду відзив на позов, в якому просить у частині зобов`язання не чинити перешкоди відмовити, а в частині визначення способу участі батька у вихованні дітей задовольнити частково та визначити наступний графік побачення з дітьми: двічі на місяць у першу та третю неділю місяця з 10 год. до 18 год. з можливістю прогулянки з синами, відпочинку без участі матері, з обов`язковим повідомленням матері про місце перебування синів, з врахуванням психологічного, емоційного стану кожної дитини, в тому числі бажання такої зустрічі, під час літніх, осінніх, зимових канікул протягом двох днів за домовленістю батьків без супроводу матері з можливістю ночівлі за місцем проживання батька брати старшого сина ОСОБА_10 , з обов`язковим повідомленням матері про місце перебування сина, з урахуванням психологічного, емоційного стану дитини, в тому числі бажання такої зустрічі.

В обгрунтування відзиву на позовні вимоги покликається на те, що жодних перешкод у спілкуванні та побаченні з дітьми ОСОБА_5 не чинить, на кожне прохання побачитись з дітьми відповідала позитивно та всіляко сприяла спілкуванню дітей з батьком. Однак бажання позивача бачитись з дітьми не було таким частим, як вказує останній в позові, зокрема, за весь час окремого проживання (майже 18 місяців) позивач виявив бажання бачитись з дітьми тричі, на що вона погоджувалась та діти проводили час з батьком. З травня 2023 року ОСОБА_5 заявив, що йде з сім`ї, оскільки знайшов собі іншу жінку, з якою виявив намір створювати сім`ю, а фактично пішов з сім`ї до іншої жінки ще в листопаді 2022 року. За період часу, коли чоловік проживав окремо, не утримував сім`ю, добровільно аліменти не сплачував, тому змушена була звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей. Фактично тільки після видачі судовго наказу та подання його до ДВС ОСОБА_5 почав належно виконувати свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей, тому твердження про добровільну сплату аліментів є голослівним.

Щодо участі батька у додаткових витратах на дітей, то оплата за садок була лише разовою 08 травня 2023 року. Усі інші місяці за садок оплачує ОСОБА_6 . Останнім часом почав оплачувати за гурток футболу старшому сину та додаткові заняття з англійської мови, однак участі у закупівлі повсякденного одягу, розвитку та відпочинку дітей позивач не бере, не надає додаткових коштів на оздоровлення, одяг, забезпечення навчальними матеріалами, не забезпечує культурний розвиток дітей, не цікавиться їх потребами. За короткий період часу фактично тричі оплатив футбольний гурток, 5 уроків англійської мови, участь у двох футбольних турнірах, один місяць садка. Аналізуючи «добросовісність» позивача, можна ствердити про неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків та старання належно утримувати дітей проявляється час від часу та короткочасно. Щодо подарунків дітям, то батько вправі робити такі на власний розсуд, але такі не вважаються додатковим утриманням дітей, та не характеризують батька щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків. За 18 місяців окремого проживання батько зробив подарунки лише двічі, у вересні 2023 року та лютому 2024 року.

Щодо твердження про перешкоджання побачень та спілкування з дітьми, неможливість реалізувати своє батьківське право. Вважає таке твердження неправдивим, цинічним та не обгрунтованим, оскільки сім`ю залишив позивач, зраджуючи з іншою жінкою ще з листопада 2022 року, про що наважився сказати лише в травні 2023 року. Дійсно, дана обставина її дуже морально та психологічно вразила, оскільки не чекала жорстокої зради чоловіка, що зможе залишити її та двох неповнолітніх дітей заради іншої жінки. Позов про розірвання шлюбу подав позивач, який тривалий час не цікавився ані дітьми, ані нею, як дружиною, забрав речі і пішов, не пояснюючи причин і розвитку подій в майбутньому. Для дітей та відповідачки це було однозначно стресом, який проживають й досьогодні. Довідавшись, що ОСОБА_5 пішов проживати до жінки, яка приїхала у статусі внутрішньо переміщеної особи з Херсонської області, яка була вже тричі одружена, від шлюбу яких у неї троє дітей, колишні чоловіки перейшли на сторону ворога у війні, звісно це було справжнім шоком та додало ще більше хвилювань за майбутнє дітей. Однак, не зважаючи на складні обставини у сім`ї, прийняла вибір позивача, усіма способами підтримувала та розраджувала дітей, не налаштовувала їх проти батька, сподівалась, що позивач буде приділяти належну увагу дітям, щоб полегшити пережитий стрес. Однак ОСОБА_11 тривалий час не спілкувався з нею та дітьми, не хотів реалізовувати своє батьківське право, не виявляв ініціативи, співчуття до дітей, розуміння до колишньої дружини, не допомагав матеріально та фізично, тому вона повністю заперечує неправдиві пояснення позивача, оскільки такі вводять суд в оману. Більше того, позивач не надав жодного доказу вчинення з боку матері перешкод у реалізації позивача своїх батьківських прав та обов`язків.

Щодо вимог про належні побутово-матеріальні умови для дітей, як доказ надав Акт обстеження фактичного місця проживання без реєстрації в АДРЕСА_2 , яким встановлено факт проживання ОСОБА_5 без реєстрації, власником якого являється ОСОБА_12 . Однак даний акт не встановлено належні матеріально - побутові умови проживання дітей, не підтверджує твердження позивача про можливість останнього забезпечити належні умови для проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання батька. Навпаки, таким актом встановлено тимчасове проживання батька, в якому проживає за невідомих підстав та обставин, договору оренди останнім не надано, таким не встановлено з ким він проживає, неможливо встановити у чиєму оточенні будуть перебувати діти сторін та чи не загрожує це їхньому життю та здоров`ю. Як зазначено вище, позивач станом на сьогодні проживає з іншою жінкою, яка має щонайменше 3-ох дітей від попереднього шлюбу, перебуваючи у сімейних відносинах з щонайменше 3-ма чоловіками (дизертирами, ворогами України), також відомо, що у позивача з даною жінкою народилась спільна дитина. Крім того, у будинку, де проживає ОСОБА_5 з співмешканкою та її дітьми сталась велика пожежа з невідомих обставин, що свідчить про те, що позивач не надав доказів належних, безпечних для життя та здоров`я дітей умов проживання.

Щодо чисельних спроб мирного врегулювання його участі у вихованні дітей, то ОСОБА_13 не надано жодного доказу та не конкретизовано, які саме дії та шляхи він застосовував для мирного вирішення ситуації, у який саме спосіб та якими діями ОСОБА_6 чинила перешкоди. Реальна мета подання позову позивачем, це уникнення від мобілізації, оскільки саме такий спосіб допоможе позивачу довести про перебування на утриманні дітей, які проживають окремо від батька після розірвання шлюбу.

Станом на сьогодні, сини в такому віці, що кожен розвивається стрімко відповідно до свого віку, за словами сімейної медицини старший і молодший переживають перехідний період, часто проявляють свій характер, почуття та бажання, які не завжди є такими, які вимагають дорослі. За дітьми спостерігається, що діти не хочуть, щоб біля них були малознайомі люди. Старший син їздив до батька двічі, де загально познайомився з співмешканкою та її дітьми, після чого був у пригніченому стані, не веселий. Молодший син відмовлявся їхати з батьком, почувається схвильовано у присутності незнайомих людей, постійно потребує матері, знаючи, що мама забере з садка, з мамою вечеряє, лягає спати у своє ліжечко з улюбленими іграшками.

Фактично, подаючи до суд позов, позивач врахував лише свої інтереси, жодним чином не врахував інтереси, побажання та можливості дітей. Через тривале не спілкування з дітьми ОСОБА_5 не знає режиму дітей протягом останніх 18 місяців, їх уподобання, звички і бажання. Батько не взяв до уваги, що старший син ОСОБА_14 , якому 10 років, є вразливою та достатньо закритою дитиною, не може одразу проявити свої емоції та почуття. Після відвідин місця проживання батька тривалий час є мовчазним і без настрою, хоча зазвичай дитина енергійна, веломовна, комунікабельна. У малому віці мав проблеми зі здоров`ям, через що з 2-4 років був на дієтичному харчуванні, у зв`язку з чим потребує пильного слідкування у харчуванні.

Щодо молодшого сина ОСОБА_15 , якому 5 років, то такий ще зовсім дитячий, дуже прив`язаний до мами, свого ліжечка та дому, іграшок. Щодо харчування також є свої особливості, оскільки має добрий апетит, але і свої переваги у виборі їжі, багато продуктів не полюбляє, любить стави у звичному приготуванні їжі та з особливим підходом у пропунуванні дитині вибору страв, часто може їсти лише у присутності мами, тому завжди, як мама, старається бути поруч з ним поза межами дому та садка, під час гостювань чи розваг. На пропозицію батька і питання матері сину щодо поїхати в гості до тата, дитина погоджується піти погуляти з татом та сходити на піцу разом, однак у гості відмовляється їхати, бо каже, що буде плакати і кликати маму.

Ніхто не може примусити дітей примусово проводити час з батьком, їздити до нього в гості за тимчасовим місцем проживання, у визначенні способу та участі батька у спілкуванні з дітьми в першу чергу необхідно взяти до уваги особливості та інтереси дітей.

Просить у частині зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні синів відмовити. Щодо визначення способу участі батька у вихованні дітей задоволити частково, визначивши наступний графіу побачень з дітьми:

- двічі на місяць, у першу та третю неділю місяця з 10 до 18 год. з можливістю прогулянки з синами, відпочинку без участі матері, з обов`язковим повідомленням матері про місце перебування синів, з врахуванням психологічного, емоційного стану кожної дитини, в тому числі бажання такої зустрічі,

- під час літніх, осінніх, зимових канікул протягом двох днів за домовленістю батьків без супроводу матері з можливістю ночівлі за місцем проживання батька брати старшого синга ОСОБА_14 з обов`язковим повідомленням матері про місцеперебування сина, з урахуванням психологічного, емоційного стану дитини, в тому числі бажання такої зустрічі (а.с.61-68).

Позивач в судовому засіданні пояснив, що одружився з відповідачкою 14 вересня 2014 року, у шлюбі народились сини: ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 12 вересня 2023 року шлюб між ними розірвано. Причиною розірвання шлюбу стала наявність у нього іншої жінки, яка з`явиллась у його житті ще в період перебування у шлюбі. З січня 2023 року вдома із сім`єю вже не проживав. З січня по квітень 2023 року приїжджав до дітей, їх безперешкодно давали для спільного проведення часу. В травні 2023 року почали чинити перешкоди, оскільки познайомив дітей з іншою жінкою, без відома ОСОБА_6 . Звертався до адвоката, коли подавав до суду позов 29 квітня 2024 року, звернувся через рік з часу чинення перешкод, бо накипіло. Дітям пояснив, що не може з мамою їх проживати.

11 червня 2024 року на адресу суду представником позивача ОСОБА_16 скеровано відповідь на відзив, в якому заперечив пояснення відповідачки. В обгрунтування пояснень зазначив, що після численних спроб провести час з дітьми поза місцем проживання, позивач отримав згоду відповідачки лише 30 липня 2023 року, прогулявся з дітьми, поїли піцу, пили коктелі та насолоджувались спілкуванням, а потім познайомив синів з новою обраницею ОСОБА_17 . Зустріч пройшла дуже тепло, у ній було багато приємних моментів, однак після 30 липня 2023 року відповідачка відхилила усі спроби прогулянки з дітьми, мотивувавши, що якщо буде присутня «москалиха», то дітей не дасть на прогулянку. 06 травня 2024 року познайомив старшого сина з дітьми обранниці, який був радий, що у нього з`явились ще брати та сестри. Твердження відповідачки, що за останні 18 місяців лише тричі бачився з дітьми не відповідає дійсності, оскільки до подання позову постійно навідувався до місця проживання дітей, шкоди і дитячого садочка. 18 вересня 2023 року приймав участь у дитячій екскурсії з сином до пожежної частини, 17 жовтня 2023 року оплатив майстер клас для дітей з приготування піци, відвозив старшого сина з однокласниками. Це не вичерпний перелік зустрічей його з синами, завжди намагався бути присутнім у їх житті, цікавився їх справами, намагався допомогти, але відповідачка не дозволяє проводити час з дітьми за межами їх дому та прибудинкової території, що в свою чергу не дозволяють йому проводити час достатньо і якісно з дітьми. До подання заяви неодноразово пропонував ОСОБА_6 мирно визначити умови спільного виховання дітей, всіляко демонструючи готовінсть йти на діалог та взаємне узгодження питань виховання синів. Однак усі його спроби були категорично відхилені. Незважаючи на це, завжди піклувався про своїх дітей, в березні, травні та червні 2023 року передавав щомісяця відповідачці по 5000 грн. на потреби дітей, оплачував заняття з англійської мови, купував їм одяг і взуття, до розлучення погасив усі борги по кредитних картках дружини. Про те, що була подана заява про стягнення аліментів, довідався через 2 місяці випадково, заїхавши по місцю реєстрації на Укрпошту. З того часу сумлінно сплачує усі суми призначених аліментів, тому твердження, що сплачує такі формально, не відповідає дійсності. Дійсно оплачував курси англійської мови до і після розлучення, про що долучені квитанції до позовної заяви, сплатив значно більше уроків, ніж 5. Постійно контролює графік відвідування сина на уроках, особисто оплачував молодіжний центр «Компас». Бажаючи підтримати прагнення сина до футболу, записав такого до ФК «Чайка», оплатив заняття на суму 5600 грн., купив форму, дві пари взуття, забезпечив участь сина у 4 турнірах, на 3 з 4 турнірах був особисто присутнім. Зазначає, що постійно підтримує зв`язок із старшим сином, цікавиться його життям, самопочуттям, захопленням, контактує з тренерами сина по футболу. З меншим сином через дії відповідачки не вдається спілкуватися, про його життя довідується від старшого сина. Це його, як батька, засмучує, оскільки любить обох своїх дітей і прагне бути їх частиною життя. У міру своїх фінансових можливостей намагається дарувати дітям приємні емоції, купуючи їм подарунки, а 17 червня 2024 року здійснив їх мрію і на 5600 грн. купив самокати, у вересні 2023 року і в лютому 2024 року зробив подарунки на суму 1550 грн. та 1185 грн. на день народження молодшого сина купив велосипед за 2500 грн., а старшому сину ігровий руль за 4078 грн., подарунки на день святого ОСОБА_18 велику ігрову фуру на пульті, сейф, фрукти та солодощі. Виробив старшому сину банківську карточку на його дрібні побутові витрати, яку поповнював коштами. Під час кожної зустрічі передає дітям солодощі, фрукти та дитячі речі. Щодо уникнення мобілізації, то рішення суду у даній справі не надасть йому можливість підтвердити жодну обставину, оскільки визначено конкретний перелік документів, необхідних для отримання відстрочки. Щодо змоги забезпечення належних побутово матеріальних умов для дітей, то актом обстеження умов проживання від 28 травня 2024 року встановлено, що умови проживання добрі, стосунки в сім`ї добрі, панує взаєморозуміння, для виховання та розвитку дитини створені умови, діти забезпечені усім необхідним, у тому числі шкільним приладдям, їсти приготовано, у будинку прибрано. За результатами бесіди і ставлення членів сім`ї до рішення прийняти на виховання дитину, зроблено наступний висновок, що стосунки між дітьми співмешканки зі слів ОСОБА_5 добрі. Старший син неодноразово приїжджав до батька та налагодив спілкування із дітьми співмешканки, відносини у сім`ї доброзичливі. ОСОБА_19 не заперечує спілкуванню ОСОБА_5 з його дітьми та з радістю приймає їх (а.с.92-96).

Представник позивача ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що відповідачка ОСОБА_6 дійсно не створює перешкоди у спілкуванні, баченні з дітьми, проведенні з ними часу позивачу. Однак ОСОБА_5 бажає лише конкретні дні, коли зможе бачити дітей, хоче графік. Повторно зазначив, що матір дійсно не чинить перешкоди у побаченні позивачу з дітьми. Частково згідний з відзивом на позов відповідачки та її предстаника.

В ході розгляду справи ОСОБА_5 уклав договір з іншим адвокатом, відповідно у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції приймала участь його представник ОСОБА_20 на підставі довіреності (а.с.166), яка надала налогічні пояснення, що й попередній представник.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що перешкод у спілкуванні з дітьми ніколи не чинила. За період літа позивачем взагалі не проявлялась ініціатива щодо меншого сина і побачення з дітьми. Спочатку старший син ходив на прогулянки з батьком, а потім позивач шукав для дітей відмовки, то машина поломана, то ще щось. Заперечує повністю позов, оскільки дії позивача повністю не відповідають декларованому графіку побачень з дітьми, який викладений у прохальній частині позову. З травня 2023 року по квітень 2024 року (час звернення до суду) чоловік взагалі не цікавився дітьми, їх успіхами, потребами.

В ході розгляду справи відповідачка та її представник позов заперечили в повному обсязі, просили у його задоволенні відмовити, оскільки позов безпідставний та надуманий.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судові засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак скерував до суду лист про недоцільність складення висновку через відсутність спору.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду на 21 травня 2024 року.

21 травня 2024 року підготовче судове засідання відкладено до 03 червня 2024 року, у зв`язку з неявкою сторін в підготовче судове засідання, окрім представника позивача ОСОБА_16 та поданим клопотанням представника відповідача про відкладення.

03 червня 2024 року проведення підготовчого судового засідання відкладено до 17 червня 2024 року, через неявку позивача та його представника, представника третьої особи і заявленим клопотанням представника позивача про відкладення.

17 червня 2024 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 20 червня 2024 року, за заявленим клопотанням представника відповідача Буловчак Х.Р.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 24 липня 2024 року, закривши підготовче провадження у цивільній справі.

24 липня 2024 року у судовому засіданні за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 15 серпня 2024 року для мирного врегулювання спору.

15 серпня 2024 року у судовому засіданні в ході розгляду справи оголошено перерву до 12 вересня 2024 року для підготовки до надання пояснень відповідачкою.

05 вересня 2024 року постановлено ухвалу про участь представника позивача Костроміної В.А. у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції.

10 вересня 2024 року представницею відповідачки Буловчак Х.Р. подано попередній розрахунок судових витрат (а.с.182-184).

12 вересня 2024 року в судовому засіданні за клопотанням представника позивача ОСОБА_20 , після надання сторонами пояснень, оголошено в судовому засіданні перерву до 08 жовтня 2024 року.

08 жовтня 2024 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючої у справі у нарадчій кімнаті колегією суддів по кримінальному провадженю з 07 жовтня 2024 року, продовжено в судовому засіданні перерву до 24 жовтня 2024 року.

24 жовтня 2024 року у судовому засіданні продовжено перерву до 28 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою сторін та заявленим клопотанням представника відповідачки.

27 листопада 2024 року представницею відповідачки Буловчак Х.Р. скеровано до суду додаткові пояснення у справі (пояснення надані під час судового розгляду, викладені письмово), відповідно до яких зазначила, що на стадії розгляду справи ОСОБА_6 позов заперечила повністю, просила у його задоволенні відмовити, оскільки жодних перешкод у спілкуванні та побаченні з дітьми позивачу не чинила та не чинить, на усі прохання позивача побачитись з дітьми відповідала позитивно та всіляко сприяла спілкуванню дітей з батьком. Звертає увагу, що органом опіки та піклування на засіданні комісії встановлено, що батьком доказів, які б свідчили про вчинення матір`ю перешкод у спілкуванні з синами та їх вихованні не надано, про що повідомили в ході спілкування й самі діти, зі слів матері, дітей, самого батька, він має змогу безпосередньо бачитись з дітьми та проводити з ними час, а визначення йому порядку участі у спілкуванні з дітьми призведе для створення для них часових рамок та ймовірно скорочення часу на спілкуванні, тому прийнято рішення про недоцільність надання висновку з даного питання через відсутність законних підстав (немає спору). Окрім того, встановлено, що й не заперечено самим позивачем, що протягом року, коли не проживав з дітьми, навідував дітей лише тричі на рік, що вказує на неналежне виконання батьківських обов`язків батька та повністю спростовує пояснення позивача у позові та відповіді на відзив у справі. Позивач жодного разу не звертався до служби у справах дітей чи інших установ із заявою про вчинення матір`ю дітей перешкод у побаченні, спілкуванні та вихованні дітей, але у квітні 2024 року вирішив звернутись до суду. Протягом часу розгляду справи судом, позивачем не наданого жодного доказу на підтвердження перешкод. ОСОБА_6 просить відмовити у позові повністю, з підстав безпідставності, оскільки жодного разу не заперечувала і не чинила перешкод у спілкуванні позивача з синами. Навпаки вважає, що діти повинні частіше спілкуватися та проводити час з батьком. Саме поведінка батька, який рідко приїжджає до дітей і є невизначеною причиною рідких побачень з дітьми. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позовні вимоги є необгрунтованими, недоведеними, не підтвердженими жодними належними доказами. Відсутність будь - яких перешкод у спілкуванні підтвердили також малолітні діти.

28 листопада 2024 року у судовому засіданні на стадії судових дебатів оголошено перерву до 10 грудня 2024 року.

Заслухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи, правові норми, які підлягають застосуванню у відносинах сторін, дослідивши фактичні обставини, врахувавши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14 вересня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року (а.с.33).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 22 листопада 2023 року ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.16).

22 листопада 2023 року повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є сторони у справі (а.с.17).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2023/009065887, сформованого 07 листопада 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.7). аналогічний витяг за номером №2023/009065888 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32).

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.19-20).

Судовим наказом Шевченківського районного суду м.Львова з ОСОБА_5 стягуються аліменти на дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с.21).

З витягу з інформаційно аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець смт. Брюховичі станом на 27 січня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.9).

25 квітня 2024 року виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради 25 квітня 2024 року складено акт обстеження фактичного місця проживання без реєстрації ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_5 дійсно проживає без реєстрації за зазначеною адресою, власником якого являється ОСОБА_12 (а.с.18).

Відповідно до довідки №10-1013/5829 від 17 травня 2024 року зазначено, що 14 травня 2024 року виникла пожежа в цегляному житловому будинку у смт Івано Франкове Яворівського району Львівської області, ймовірність пожежі коротке замикання електромережі (а.с.98).

До обґрунтування позовних вимог позивачем надано копії квитанції про здійснення ним платежів на рахунок відправника: НОМЕР_4 на суму 19978 грн. 01 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року 4312 грн., 06 квітня 2024 року 4312 грн., 25 квітня 2024 року 4312 грн. (а.с.14-15).

Окрім того ОСОБА_5 подано наступні квитанції від 26 вересня 2022 року у розмірі оплати 585 грн., 880 грн. 11 лютого 2023 року, 1080 грн. від 13 квітня 2023 року на рахунок ГО «Молодіжний центр «Компас», 298 грн. на рахунок Сихівсько-Личаківського відділу освіти, 5025 грн. 13 коп. на рахунок ОСОБА_6 29 червня 2023 року, 2514 грн. 26 коп., 17 жовтня 2023 року на рахунок ОСОБА_6 700 грн. 31 жовтня 2023 року, 700 грн. 16 січня 2024 року, 700 грн. 29 січня 2024 року, 1870 грн. 23 лютого 2024 року, оплачувались на рахунки ОСОБА_21 , який являвся тренером сина сторін. З переписки позивача із тренером ОСОБА_21 вбачається і інші оплати за навчання, однак копій квитанцій ОСОБА_5 суду не подавались, зокрема 700 грн. 21 квітня, 700 грн. 01 травня 2024 року, і оплата у червні, однак не можливо встановити суму і дату. Відповідачкою ОСОБА_6 не заперечувався факт того, що позивач оплачував сину заняття футболом.

Решта квитанцій на суму 1565 грн від 28 вересня 2023 року, 540 грн. 04 липня 2023 року, 720 грн. від 20 липня 2023 року, 1170 грн. 08 травня 2023 року, 1260 грн. від 22 серпня 2023 року, 1185 грн. 93 коп. 23 вересня 2023 року, 1190 грн. витрачено у магазині Reima, 300 грн. 04 листопада 2023 року, 200 грн. від 29 вересня 2023 року, не встановлено власників рахунків і за що позивачем здійснювались оплати, чи витрачались у магазині кошти саме на дітей чи дитину сторін (а.с.22-31). Матір дітей зазначила, що жодних речей у синів з бренду Reima немає. Окрім того позивачем подано квитанцію про купівлю велобайку на суму 5600 грн. 19 травня 2023 року (а.с.31 зв.). ОСОБА_6 не заперечує факту, що колишній чоловік зробив подарунки синам на день народження і придбав велобайки.

Позивач зазначає, що проживає з ОСОБА_17 , яка відповідно до довідки №1329- від 05 лютого 2024 року проживає у АДРЕСА_2 та взята на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.87), зареєстрована в АДРЕСА_3 , про що свідчить копія довідки про реєстрацію місця проживання №280/09-08 від 23 серпня 2020 року (а.с.90).

Актом обстеження умов проживання від 28 травня 2024 року у АДРЕСА_2 , обстежено умови проживання ОСОБА_5 , його співмешканки дітей ОСОБА_17 , її дітей ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та їх спільної дитини ОСОБА_25 діти забезпечені всім необхідним, їсти приготовано, у будинку прибрано, шкільним приладдям забезпечені. Зі слів ОСОБА_5 та дітей співмешканки стосунки між ними добрі, старший син ОСОБА_26 неодноразово приїжджав до батька та налагодив спілкування з дітьми співмешканки батька. Відносини у сім`ї доброзичливі, ОСОБА_27 не заперечує спілкуванню ОСОБА_5 з його дітьми та зрадістю приймає їх у домі (зі слів п.Яни) (а.с.105).

Листом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 червня 2024 року повідомлено суд, що враховуючи представлені документи, пояснення батьків та дітей, оскільки батьком доказів, які б свідчили про вчинення матір`ю перешкод у спілкуванні з синами та х вихованні, не надано, зі слів матері, дітей та й самого батька, він має змогу безперешкодно бачитись з дітьми та проводити з ними час, а визначення батькові порядку участі у спілкуванні з дітьми призведе для створення для них часових рамок та ймовірного скорочення часу на спілкування, керуючись ст.3,12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.19,141,153,157,158 СК України, ст.ст.12,15 Закону України «Про охорону дитинства», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР прийнято рішення про недоцільність надання висновку з даного питання через відсутність законних підстав (відсутність спору) (а.с.120).

На підтвердження проведення перевірки підстав зазначених у позові та надання відповіді про відсутність підстав для складення висновку Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради долучила акт обстеження умов проживання від 28 травня 2024 року дітей сторін ОСОБА_7 , 2014 року народження, ОСОБА_8 , 2019 року народження, які зареєстровані та проживають з матір`ю ОСОБА_6 , 1984 року народження, у квартирі АДРЕСА_4 . Умови проживання задовільні, помешкання у процесі ремонту, однак у квартирі чисто, прибрано, є необхідні меблі та побутова техніка, для виховання та розвитку дітей створені належні умови, діти мають свою кімнату, забезпечені усім необхідним для проживання, навчання та відпочинку. Стосунки у сім`ї доброзичливі та дружні. Зі слів дітей, мама не забороняє їм бачитись з татом, однак за останній рік він приїжджав до них лише три рази, по телефону спілкуються з ним без перешкод, хочуть з ним проводити час. Зі слів матері, не чинить батькові жодних перешкод у зустрічах з дітьми, тому здивована таким зверненням до суду. У словах ОСОБА_15 відчутна образа на батька через те, що він тепер живе з іншою тіткою. (а.с.121).

Окрім того, відділом «Служби у справах дітей» складено акт оцінки потреб сім`ї/особи за місцем проживання ОСОБА_6 та дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та висновок оцінки потреб сім`ї (а.с.122-124, 125).

Аналогічні акти та висновки складено за місцем проживання ОСОБА_5 , які описані вище (а.с.126,127,128-134,135).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Позов про усунення перешкоду у вихованні та спілкуванні з дітьми з одним з батьків за своєю суттю є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права, тому задоволення позову в частині даної вимоги можливе лише за наявності таких перешкод. Подібний висновок міститься у постанові Верховного суду від 12 січня 2023 року у справі №607/1377/22 (провадження №61-11704св22).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі №761/42030/21 (провадження №61-12101св23), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі №607/20787/19 (провадження №61-11625сво22)).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_5 як на підставу своїх порушених прав покликається на те, що він приймає активну участь в утриманні дітей, проте відповідачка ОСОБА_6 чинить йому перешкоди у спілкуванні з синами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Предметом спору у справі, що розглядається, з урахуванням меж та підстав позовних вимог, є усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення графіку для батька на побачення та проведення часу з дітьми.

Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Як встановлено судом на підставі наданих доказів сторонами, їх пояснень, листа органу опіки та піклування, який безпосередньо досліджував умови проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , безпосередньо середовище дітей, у якому останні виховуються та зростають, провів їх допит, жодних перешкод у спілкуванні та вихованні, побаченні з дітьми відповідачкою ОСОБА_6 не чиняться батьку, про що не заперечив сам ОСОБА_5 у судовому засіданні та й самі діти про це вказали. ОСОБА_5 має можливість на підтримання з ними особистих стосунків і прямих контактів. Про те, що батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дітей, судом не встановлено, а позивачем не спростовано.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Тому утримання дітей, є прямим обов`язком сторін, як батьків. Покликання ОСОБА_5 на вчасну сплату аліментів, оплати гуртків для дітей, покупки необхідного інвентарю сину, який займається футболом, подарунків, солодощів, фруктів свідчить про те, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей. Питання достатності такого утримання судом не досліджувалось та не є предметом спору.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом не встановлено, а позивачем не доведено, що йому чиняться перешкоди відповідачкою матір`ю дітей на особисте спілкування з синами, їх виховання. Навпаки, позивачем не спростовано твердження позивачки, що та сприяє у побаченні з дітьми, та бажає, щоб діти проводили час з батьком, однак у ОСОБА_5 постійно є причини, чому не може забрати дітей до себе, провести час, чи приїхати до них за місцем проживання, відвідування дітей їх батьком відбулось 3 рази за рік.

Аналізуючи усі надані докази сторонами, кожен окремо та в їх сукупності, судом не встановлено обставин, що ОСОБА_6 чинить перешкоди ОСОБА_5 у вихованні та спілкуванні з спільними дітьми. У судовому засіданні позивач підтвердив факт того, що може за власним бажанням безперешкодно бачитись з дітьми та приймати участь у їх вихованні, жодних перешкод відповідачка йому не чинить, старший син їздив до батька та залишався на ночівлю кілька раз, коли ОСОБА_5 його забирав. Єдине непорозумінні між сторонами відбулось, коли позивач не повідомив відповідачку, що забираючи дітей на прогулянку, буде знайомити їх зі своєю співмешканкою, однак і таке між сторонами вичерпано. Вимога про усунення перешкод є необгрунтованою та недоведеною, судом встановлено про відсутність порушеного чи невизнаного відповідачкою приватного (цивільного) права (інтересу) позивача.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дітьми, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дітей до батька, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року).

Таким чином, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Судом не встановлено наявності спору між батьками сторонами у справі щодо участі відповідача у вихованні та спілкування з малолітніми синами.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін, диспозитивність.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Право батька ОСОБА_5 на спілкування з дітьми є його незаперечним правом, а спілкування синів з батьком відповідає їх інтересам. Жодних обставин, які б унеможливлювали право позивача на спілкування із малолітніми синами, чи обставин, які б свідчили про таке спілкування батька ОСОБА_5 з синами, яке б перешкоджало нормальному розвитку дітей, суд не встановив.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Органом опіки та піклування до суду скеровано лист Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 червня 2024 року яким повідомлено, що враховуючи представлені документи, пояснення батьків та дітей, оскільки батьком доказів, які б свідчили про вчинення матір`ю перешкод у спілкуванні з синами та х вихованні, не надано, зі слів матері, дітей та й самого батька, він має змогу безперешкодно бачитись з дітьми та проводити з ними час, а визначення батькові порядку участі у спілкуванні з дітьми призведе для створення для них часових рамок та ймовірного скорочення часу на спілкування, керуючись ст.3,12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.19,141,153,157,158 СК України, ст.ст.12,15 Закону України «Про охорону дитинства», Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дітей, органом опіки та піклування Сихівської районної адміністрації ЛМР прийнято рішення про недоцільність надання висновку з даного питання через відсутність законних підстав (відсутність спору).

З`ясувавши повно та всебічно обставини справи, оцінюючи докази в сукупності та в цілому, врахувавши інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, поведінку батька щодо бажання брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми синами, відсутності жодних перешкод чи заперечень щодо виховання та спілкування з дітьми їх матері, навпаки сприяння у батьківському піклуванні, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, суд не вбачає підстав до задоволення вимог позивача щодо визначення способу участі у вихованні малолітніх синів з визначенням графіку побачень, оскільки ОСОБА_5 має безперешкодну можливість приймання участі у житті своїх дітей, брати старшого сина на ночівлю за своїм міцем проживання за своїм бажанням та можливостями у будь який час, погоджений безпосередньо з сином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року в справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) виснувала, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 07 серпня 2024 року в справі №742/3278/23 (провадження №61-7675св24), від 08 травня 2024 року в справі №638/1269/23 (провадження №61-15097св23) та інші).

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Частина друга статті 171 СК України містить випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить, зокрема вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); (див. постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №679/1413/14-ц, від 25 вересня 2024 року в справі №759/11903/23).

Зважаючи на вікову категорію малолітньої дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання її думки. Коли суд бажає вислухати думку дитини та водночас не травмувати психіку дитини і уникнути тиску на неї, суд доручає органам опіки та піклування провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди. Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності (див. постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року в справі №185/6994/15-ц, від 18 грудня 2023 року в справі №523/21283/21, від 31 липня 2024 року в справі №752/13450/22 та ін.).

Верховний Суд зазначає, що належна увага повинна приділятись поглядам та думці дитини у відповідності з її віком і зрілістю. Право бути почутою є правом дитини, а не обов`язком. У кожній конкретній ситуації опитування дитини здійснюється із врахуванням її віку та можливості висловити її думку.

Як судом зазначалось вище, думку дітей з`ясовував орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації, на підставі якої до суду скеровано лист про відсутність підстав для складення висновку, оскільки між сторонами відсутній спір про право, визначення батькові порядку участі у спілкуванні з дітьми призведе для створення для них часових рамок та ймовірного скорочення часу на спілкування. Батько не обмежений жодними перешкодами вільно та безперешкодно приймати участь у житті своїх дітей.

Як зазначено вище, між сторонами батьками малолітніх дітей відсутній спір, про що й зазначено самими дітьми під час опитування їх органом опіки та піклування, а тому судом не встановлено яке право позивача порушено чи невизнано ОСОБА_6 , що підлягає захисту судом.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21 (провадження №61-20968сво21)).

Позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, не зазначено в чому проявляються перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми та які саме перешкоди створює відповідачка, в судовому засіданні ОСОБА_5 надав пояснення, що дійсно відсутні перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми, позовні вимоги зводяться до його бажання мати «графік побачень», у якому він також не обмежений зі сторони дітей та відповідачки, а визначення такого графіку створить для дітей часові рамки та ймовірне скорочення часу на спілкування з батьком, що призведе до порушення рівноваги найважливіших інтересів дітей, відсутність доказів того, що ОСОБА_5 звертався до органу опіки та піклування для вирішення спору з приводу участі у вихованні дітей і даний орган приймав відповідне рішення, яке не виконується відповідачкою.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази їх в сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові, тому у задоволенні такого необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з участю третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК