Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/546/24
Провадження № 2/936/134/2024
13.06.2024 смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Павлюк С.С.
з участю секретаря- Хміль В.Я.,
розглянувши у відкритому у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданої в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Нижньоворітська сільська рада Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування ,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності на майно - на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельну частку (пай) в 1,15 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_6 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0021815 від 17.06.1997, в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивує тим, що ОСОБА_6 проживала в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 побудувала житловий будинок АДРЕСА_1 та проживала в ньому разом з сім`єю. Водночас за життя ОСОБА_6 оформити й зареєструвати своє право власності на зазначене домоволодіння не встигла. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. У зв`язку з смертю ОСОБА_6 , за нею відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлою є житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому спадкодавиця проживала разом з своїми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка. Позивачка, ОСОБА_2 проживала і продовжує до цього часу проживати в будинку померлої матері АДРЕСА_1 . Вона прийняла спадщину за ОСОБА_6 внаслідок постійного проживання зі спадкодавицею начас відкриття спадщини та у зв`язку з фактичним вступом в управління нею. Разом із позивачкою в зазначеному будинку проживав і її рідний брат та син спадкодавиці ОСОБА_3 , 1973 року народження. Проте останній відмовився і відмовляється приймати спадщину, вживати будь-які дії щодо її оформлення, не бажає утримувати спадкове майно й не заперечує проти оформлення спадщини за спадкодавицею. Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавицею, проте постійно не проживали, що підтверджується актами від 08.04.2024 та може бути підтверджено будь-ким із мешканців сусідніх домоволодінь. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вважаються такими, що відмовились від прийняття спадщини. Виходячи з вказаних обставин та відповідно до згаданих правових норм, з врахуванням того, що ніхто не може бути примушений до набуття права власності всупереч його волі - єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину за ОСОБА_6 є ОСОБА_2 . Однак, 15.03.2024 державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері спадкоємця - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай) розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах, оскільки, на думку нотаріуса, спадщину прийняли також інші діти спадкодавця, позаяк у встановлений законом строк не скористалися правом на відмову від спадщини.
Ухвалою судді від 21.05.2024 по спрві відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 28.05.2024 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Нижньоворітську сільську раду Мукачівського району Закарпатської області.
Ухвалою суду 06.06.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.
Представник позивача та позивач на розгляд справи не з?явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити.
Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на розгляд справи не з?явились, ними подано відзиви на позовну заяву, в яких відповідачі визнають позовні вимоги, справу просять розглянути без їх участі.
Представник третьої особи Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради за наявними в матеріалах справи документами.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.
Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим віивільного процесуального кодексудповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 побудувала за час життя житловий будинок під АДРЕСА_1 з обслуговуючими будівлями й спорудами та проживала в ньому разом з сім`єю, що підтверджується технічним паспортом. Однак, за життя ОСОБА_6 оформити й зареєструвати своє право власності на зазначене домоволодіння не встигла.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Біласовицької сільської ради Воловецького району 14.12.2012, актовий запис № 24, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
У зв`язку з смертю ОСОБА_6 , за нею відкрилась спадщина. Місцем відкриття спадщини за померлою є житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому спадкодавиця проживала разом з своїми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка. Дана обставина підтверджується довідкою №139, виданою Біласовицьким старостинським округом 17.04.2024.
Факт перебування в родинних відносинах померлої спадкодавиці та її дітей підтверджується свідоцтвами про народження дітей: сина ОСОБА_4 , 1976 року народження - серії НОМЕР_2 від 14.05.1986 (видане повторно), сина ОСОБА_3 , 1973 року народження - серії НОМЕР_3 від 1.02.1977, дочки ОСОБА_2 , 1978 року народження - серії НОМЕР_4 від 14.05.1986 (видане повторно), дочки ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 від 14.05.1986 (видане повторно. Зміна прізвища ОСОБА_9 на ОСОБА_10 відбулося внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 24.10.2012).
Спадкодавиця заповіту не залишала, право власності на майно за час життя не оформила.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке згідно зі ст. 1217 цього Кодексу здійснюється за заповітом або законом.
За правилами частини 2 статті 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з приписами статті 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкодавиця з ОСОБА_11 , батьком їх спільних дітей в шлюбі не перебувала, він помер раніше за неї - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .
Позивачка, ОСОБА_2 , проживала і продовжує до цього часу проживати в будинку померлої матері АДРЕСА_1 . Вона прийняла спадщину за ОСОБА_6 внаслідок постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини та у зв`язку з фактичним вступом в управління нею.
Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Разом із позивачкою в зазначеному будинку проживав і її рідний брат та син спадкодавиці ОСОБА_3 , 1973 року народження. Проте останній відмовився і відмовляється приймати спадщину, вживати будь-які дії щодо її оформлення, не бажає утримувати спадкове майно й не заперечує проти оформлення спадщини за спадкодавицею.
Підстав для усунення ОСОБА_2 від спадкування, визначених статтею 1224 Цивільного кодексу України немає. Доданими до позовної заяви документами підтверджується та обставина, що позивачка на час смерті її матері проживала разом з нею, тобто фактично прийняла спадщину.
Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавицею, проте постійно не проживали, що підтверджується актами від 08.04.2024.
Відповідно до статті 1268 ЦК України ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вважаються такими, що відмовились від прийняття спадщини. Виходячи з вказаних обставин та відповідно до згаданих правових норм, з врахуванням того, що ніхто не може бути примушений до набуття права власності всупереч його волі - єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину за ОСОБА_6 є ОСОБА_2 .
За частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Оскільки мати позивачки за свого життя документи на право власності на майно не оформляла, то ОСОБА_2 , правомірно вважаючи себе власником майна, звернулася за виготовленням технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.
Після виготовлення технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та з метою оформлення спадкового майна, позивачка звернулася до державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори. Серед іншого подала також сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0021815 належний її померлій матері.
Проте 15.03.2024 державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері спадкоємця - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та на право на земельну частку (пай) розміром 1,15 в умовних кадастрових гектарах, оскільки, на думку нотаріуса, спадщину прийняли також інші діти спадкодавця, позаяк у встановлений законом строк не скористалися правом на відмову від спадщини.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Згідно абзацу третього пункту 23 даної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.
Позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, а також на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, відповідачі позовні вимоги визнали, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 206, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України,
Позов задоволити повністю.
Визнати за Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на майно - на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на земельну частку (пай) в 1,15 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_6 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0021815 від 17.06.1997, в порядку спадкування за законом за ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
представник позивача: ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 ;
Суддя: Павлюк С.С.