Справа № 366/1657/24
Провадження № 2-н/366/104/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

в частині заявлених вимог

13.06.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

03.06.2024, ОСОБА_1 (далі Заявник), звернулась в суд із заявою, у якій просила видати судові накази:

про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.06.2024 і до досягнення дитиною повноліття;

про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання матері дитини у розмірі з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 03.06.2024 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, визначені у ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Перелік вимог є вичерпним.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тому, у цьому випадку може бути виданий судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з цим, положення ст. 161 ЦПК України не передбачають видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання матері дитини.

Така вимога може бути заявлена окремо в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 цієї статті, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги, за якими вона просить видати судовий наказ не пов`язані між собою, закон не передбачає обов`язкового порядку їх спільного розгляду, ці вимоги не є основною та похідною між собою.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині заявлених вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання матері дитини.

При цьому, Заявниці слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі ОСОБА_1 судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання матері дитини, відмовити.

Роз`яснити Заявниці, що відмова у видачі судового наказу в частині заявлених вимог з наведених в ухвалі підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами (за якими відмовлено у видачі судового наказу) у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (13.06.2024).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 )

Суддя Н.П. Слободян