РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/9879/23

Провадження №2/751/70/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Мороз М. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Міньковська Анастасія Володимирівна

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок, внаслідок набуття у власність предмета іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про стягнення коштів у розмірі 244 348 гривень 31 копійку, що є інфляційними втратами, 3 % річних, які нараховані за період з 22.04.2016 року по 27.09.2022 року на суму 218 487 гривень 85 копійок, яка в період з 16.08.2022 року по 27.09.2022 року сплачена позивачу в рахунок часткового погашення зобов`язань у розмірі 3 954 749 гривень 71 копійки з відшкодування позивачу, як іпотекодавцю, перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог відповідача, як іпотекодержателя.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений Договір про надання кредиту №0. 01.11. 2006 року між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Додаткову угоду №0-1 до Кредитного договору, якою змінено умови щодо забезпечення виконання зобов`язання позивача. В забезпечення виконання зобов`язань між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений Іпотечний договір №300062174 від 01.11.2006 року, за умовами якого, позивач передав в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» належне йому нежиле приміщення магазину, загальною площею 686,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21.09.2015 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений Договір факторингу №27 від 21.09.2015 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги до позичальника за Кредитним договором зі всіма додатковими угодами до нього.

22.09.2015 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 від 22.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №5002. За умовами зазначеного Договору до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги за Іпотечним договором, та товариство отримало права іпотекодержателя на Предмет іпотеки.

18.04.2016 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. прийнято рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Після переходу від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на Предмет іпотеки, що відбулося 21.04.2016 року, позивач не отримав належного йому відшкодування перевищення 90 відсотків вартості Предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, тому мало місце невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань щодо сплати такого відшкодування та порушення прав позивача на отримання належного розміру відшкодування, який передбачено ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням суду по справі №751/2658/18 підтверджено, що починаючи з 21.04.2016 року, тобто з моменту переходу від позивача до відповідача права власності на Предмет іпотеки, відповідач в якості відшкодування перевищення 90 відсотків вартості Предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя відповідач зобов`язаний був сплати позивачу кошти в розмірі 3954749 грн 71 коп, однак цього не зробив.

Оскільки відповідач, починаючи з 22.04.2016 року своє грошове зобов`язання перед позивачем з відшкодування іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в загальному розмірі 3954749 грн 71 коп у добровільному порядку не виконує, тому позивач добивається поновлення своїх прав в примусовому порядку, що здійснює приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов Андрій Миколайович, виконавче провадження ВП № 69434599.

Вважає, що у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання за весь час прострочення, починаючи з 22.04.2016 року, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми, а їх нарахування буде продовжуватися до моменту повного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань по відшкодуванню позивачу, як іпотекодавцю, перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою відповідача, як іпотекодержателя.

У період з 16.08.2022 року до 27.09.2022 року ОСОБА_1 у рахунок виконання грошового зобов`язання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», отримав грошові кошти на загальну суму 218 487 грн 85 коп.

Сума заборгованості ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перед ОСОБА_1 зі сплати інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих за період з 22.04.2016 року до 27.09.2022 року становить 244 348 грн 31 коп.

07.12.2023 року через систему «Електронний суд», від представника відповідача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», надійшов відзив на позовну заяву разом з додатками, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволені позовної заяви

(а.с. 48-51).

Заперечення обґрунтовані тим, що враховуючи позицію позивача предметом доказування є розмір виплат, що передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України. Зазначає, що для правильного вирішення справи потрібно визначити: період, за який підлягають стягненню платежі, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України. До вказаних правовідносин не можна застосувати норми Закону України «Про іпотеку» та посилання на постанову Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №200/14524/16-ц, а саме, що момент виникнення заборгованості перед позивачем виник з моменту державної реєстрації. Вважають, що заборгованість у Товариства виникла саме з моменту винесення рішення по вказаній справі, а саме після 09.11. 2021 року.

Відповідно до висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення передбачених статтею 625 ЦК України коштів розпочинається від дня, коли кредитор дізнався про порушення грошового зобов`язання боржником, яким є день набрання законної сили рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості.

Доказуванню підлягає розмір заборгованості, який позивачем розраховано невірно, враховуючи наведені вище аргументи та правові позиції Верховного суду. Згідно наведених обставин стягненню з Товариства підлягає сума в розмірі 97 970 грн 22 коп.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 10.11.2023 року справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.12.2023 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності (а.с. 58-60), клопотання про огляд у судовому засіданні цивільної справи № 751/2658/18 (а.с.67-68), клопотання про об`єднання справ в одне провадження (а.с. 71-73) та клопотання про передачу справи за підсудністю (а.с. 80-82).

Представник позивача адвокат Підгорний К.Є. 15.01.2024 року подав заперечення на всі вище вказані клопотання представника відповідача (а.с. 96, 97, 98, 99-101).

26.01.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалою суду від 20.02.2024 року у задоволенні клопотань представника відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про передачу справи за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва та про об`єднання справи № 751/9879/23 зі справами № 751/6607/23, № 751/7752/23 в одне провадження відмовлено.

Позивач та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на відзив, просила застосувати строк позовної давності.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021 року скасовано рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.04.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про захист прав споживача задовольнити частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 3954749 гривень 71 копійку. В інший частині позовних вимог відмовлено (а.с. 8-17).

Постановою Верховного суду від 03.11.2022 року постанову Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021 року залишено без змін (а.с. 18-23).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторговим А.М. від 15.07.2022 року відкрито виконавче провадження №69434599 про примусове виконання виконавчого листа №751/2658/18 виданого 14.07.2022 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 3 954 749 грн 71 коп. (а.с. 33).

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 22.04.2016 до 27.09.2022 року виконаного ОСОБА_1 , сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" перед ОСОБА_1 з інфляційних втрат, 3% річних, нарахованих за період з 22.04.2016 року до 27.09.2022 року, внаслідок отримання позивачем у період з 16.08.2022 року до 27.09.2022 року коштів в сумі 218487 грн 85 коп , в рахунок часткового погашення зобов`язань в розмірі 3954749 грн 71 коп з відшкодування позивачу, як іпотекодавцю, перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог відповідача, як іпотекодержателя, внаслідок примусового виконання рішення суду по справі №751/2658/18 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем в рамках виконавчого провадження ВП №69434599 становить 244348 грн 31г коп. (а.с. 34-41).

Відповідно до розрахунку ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за період з 07.11.2020 до 27.09.2022 розмір інфляційних втрат 73737 грн 32 коп та 3% річних становить 12016 грн 60 коп (а.с. 63-66).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.10.2023 року по справі №751/6796/23 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 101 220 грн 98 коп, що складається із: 85 851 грн 44 коп інфляційних втрат та 15 369 грн 54 коп три відсотки річних, за період з 12.03.2020 до 29.12.2022.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.12.2023 року по справі №751/5314/23 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 80 844 грн 30 коп, яка складається з: 67272 грн 30 коп інфляційних втрат та 13572 грн 3% річних, за період з 12.03.2020 до 09.08.2022 включно.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.02.2024 року скасовано рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 04.12.2023 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 131 279 грн 37 коп., три відсотки річних у розмірі 20 915 грн 70 коп. за період з 29.09.2020 по 08.03.2023 року.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року в справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Згідно з ч.5 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Аналогічне положення закріплене в частині четвертій статті 334 ЦК України, згідно з яким права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави вважати, що грошове зобов`язання відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя виникає в момент набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, вартість якого перевищує вартість забезпечених іпотекою вимог.

Згідно з частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №751/2658/18 встановлено, що державна реєстрація права власності за відповідачем, як іпотекодержателем, на приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , відбулась 21.04.2016, отже відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

З моменту порушення грошового зобов`язання, а саме з 22.04.2016 необхідно здійснювати розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, тобто до 27.09.2022 (в межах заявлених позовних вимог).

З цієї підстави суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що строк нарахування коштів за ст.625 ЦК України за вимогою про стягнення суми перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя необхідно рахувати з моменту набрання законної сили рішення суду у вказаній справі, а саме з 09.11.2021 року.

Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно зі статтями 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (абз. 2 ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частин 2, 3 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частиною 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи позивача та його представників про переривання в квітні 2020 року строку позовної давності щодо похідних зобов`язань, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України шляхом подання у квітня 2018 року позову про стягнення основного зобов`язання не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

У квітні 2018 року позивач звертався до відповідача з вимогами лише про стягнення коштів у відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмету іпотеки. Інших вимог не пред`являв.

Таким чином, позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 у справі №523/10255/15-ц).

За статтею 625 ЦК України стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц).

Позивач з даним позовом звернувся 07.11.2023 року. Відповідно до заявлених позовних вимог періодом нарахування коштів на підставі статті 625 ЦК України є період з 22.04.2016 до 27.09.2022 року.

30 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу встановлено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 установлено на всій території України карантин.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами КМУ, в останнє до 30.06.2023.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин 1, 2 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

КСУ неодноразово зазначав, що ст.58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (рішення КСУ від 13.05.1997 №1-зп/1997, від 09.02.1999 №1-рп/1999, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 тощо).

Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше (речення 1-3 абз.5 п.3 мотивувальної частини рішення КСУ від 03.10.1997 №4-зп/1997).

До набрання чинності Законом №540-ІХ не існувало норм щодо можливості продовження позовної давності (в тому числі встановленої статтями 257, 258 ЦК) у зв`язку з запровадженням карантину через пандемію COVID-19. Закон №540-ІХ містить пряму вказівку на продовження позовної давності - на строк дії карантину, який, відповідно до Постанови №211, починається саме з 12.03.2020 року.

Отже позовна давність щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат за період з 22.04.2016 до 11.03.2020 сплила до введення карантину, а тому позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо періоду нарахування коштів на підставі статті 625 ЦК України, починаючи з 12.03.2020 припадає на час дії карантину, тому поширюються приписи ст.12 Перехідних положень до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину.

Отже інфляційні втрати та 3 % річних підлягають стягненню саме за період з 12.03.2020 до 27.09.2022 (в межах заявлених позивачем позовних вимог).

Визначаючи розмір інфляційних втрат в межах позовних вимог слід помножити суму заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Так, за період з 12.03.2020 до 16.08.2022 року (888 днів) інфляційне збільшення з суми боргу 72,97 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 27,88 грн (72,97 х 1,382088-72,97);

з 12.03.2020 до 22.08.2022 (894 дні) інфляційне збільшення з суми боргу 30 390,20 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 11611,73 грн (30 390,20 х 1,382088- 30 390,20);

з 12.03.2020 до 31.08.2022 (903 дні) інфляційне збільшення з суми боргу 95259,52 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 36 397,52 грн (95259,52 х 1,382088 - 95259,52);

з 12.03.2020 до 07.09.2022 (910 днів) інфляційне збільшення з суми боргу 7912,75 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 3 231,15 грн (7912,75 х 1,408348 -7912,75);

з 12.03.2020 до 12.09.2022 (915 днів) інфляційне збільшення з суми боргу 26023,32 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 10 626,57 грн (26023,32 х 1,3,32);

з 12.03.2020 до 16.09.2022 (919 днів) інфляційне збільшення з суми боргу 10357,38 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 4 229,41грн (10 626,57 х 1,408348 - 10 626,57);

з 12.03.2020 до 21.09.2022 (924 дні) інфляційне збільшення з суми боргу 26417,89 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 10 10 787,68 грн (26417,89 х 1,408348 - 26417,89);

з 12.03.2020 до 27.09.2022 (930 днів) інфляційне збільшення з суми боргу 21053,82 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становить 8 597,28 грн (21053,82 х 1,408348 - 21053,82);

Загальна сума інфляційних втрат за період з 12.03.2020 до 27.09.2022 становить 85509 грн 24 коп.

Також, у межах строку позовної давності, наступний розрахунок 3% річних від простроченої суми: сума боргу х 3% / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення, тобто:

за період з 12.03.2020 до 16.08.2022 року (888 днів) штрафні санкції з суми боргу 72,97 грн становлять 5,33 грн (72,97 x 3% x 888 : 365);

з 12.03.2020 до 22.08.2022 (894 дні) штрафні санкції з суми боргу 30 390,20 грн становить 2233,06 грн (30390,2 x 3% x 894 : 365);

з 12.03.2020 до 31.08.2022 (903 дні) штрафні санкції з суми боргу 95259,52 грн становлять 7070,08 грн (95259.52 x 3% x 903 : 365);

з 12.03.2020 до 07.09.2022 (910 днів) штрафні санкції з суми боргу 7912,75 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становлять 591,83 грн (7912,75 x 3% x 910 : 365);

з 12.03.2020 до 12.09.2022 (915 днів) штрафні санкції з суми боргу 26023,32 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становлять 1957,10 грн (26023,32 x 3% x 915 : 365);

з 12.03.2020 до 16.09.2022 (919 днів) штрафні санкції з суми боргу 10357,38 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становлять 782,34 грн (10357,38 x 3% x 919 : 365);

з 12.03.2020 до 21.09.2022 (924 дні) штрафні санкції з суми боргу 26417,89 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становлять 2006,31 грн (26417,89 x 3% x 924 : 365);

з 12.03.2020 до 27.09.2022 (930 днів) штрафні санкції з суми боргу 21053,82 грн (в межах заявлених позивачем позовних вимог) становлять 1609,32 грн (21053,82 x 3% x 930 : 365).

Отже загальна сума трьох відсотків річних за період з 12.03.2020 до 27.09.2022 становить 16255 грн 37 коп.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок, внаслідок набуття у власність предмета іпотеки підлягають задоволенню частково в сумі 101764 грн 61 коп, за період з 12.03.2020 до 27.09.2022 року.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2443 грн 48 коп (а.с.1).

Ураховуючи, що позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 017 грн 64 коп (2443,48х101764,61 /244348,31).

Керуючись статтями 4, 12-13, 19, 81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, статтями 11, 251, 252, 256, 257, 261, 264, 267, 625 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасний розрахунок, внаслідок набуття у власність предмета іпотеки задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 101 764 гривені 61 копійку, що складається із: 85 509 гривень 24 копійки інфляційних втрат та 16 255 гривень 37 копійок 3% річних, за період з 12.03.2020 року до 27.09.2022 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 1017 гривень 64 копійки судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2024 року

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (місце знаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, )

Суддя С. М. Ченцова