Справа №345/4538/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Павленко С.В. звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 105882.93 грн за кредитним договором № Z06.00101.005124196 від 08 квітня 2019 року, згідно якого відповідач отримав кредит (грошові кошти) на поточні потреби в розмірі 48500 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) та зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості.

Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти строком на 08 квітня 2021 року, однак позичальник своїх зобов`язань за Договором належно не виконував, тому станом на 19 грудня 2023 року заборгованість відповідача становить 105882.93 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 40780.71 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 28542.48 грн, заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 36559.74 грн.

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023 відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу.

ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк».

22 грудня 2023 року між ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти на умовах, визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за даним Договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників. ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» зобов`язання за договором факторингу виконав в повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ». А тому починаючи з 22 грудня 2023 року в позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 29 серпня 2024 року матеріали позовної заяви передано в порядку п.1, ч.1 ст. 31 ЦПК України до Болехівського міського суду, оскільки розгляд справи належить до територіальної юрисдикції суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Представник позивача в позовній заяві просить судовий розгляд проводити у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.3).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи та не подав відзив на позовну заяву до суду (а.с. 66,88).

Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду представника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

А способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов"язку в натурі.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості на підставі виконання зобов"язань, передбачених умовами кредитного договору.

Як свідчать матеріали справи, 08 квітня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № Z06.00101.005124196, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 48500 гривень, процентна ставка 21.99% (змінювана).

Факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів під час розгляду справи підтверджено наданими письмовими доказами, в тому числі ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту в сумі 44292.24 гривень, ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу в сумі 4207.76 гривень (а.с. 7).

Також встановлено, що відповідачем взяті на себе за укладеним кредитним договором зобов`язання в частині повернення суми боргу та сплати відсотків за користування кредитними коштами були порушені, внаслідок чого станом на 19 грудня 2023 року заборгованість становить 105882.93 грн, з них: заборгованість за основним боргом - 40780.71 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 28542.48 грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту - 36559.74 грн (а.с.8-11).

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023.

Згідно п.2.1 та 2.2 договору АТ «Ідея Банк» відступає ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за даним Договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписуються сторонами в день укладення цього договору.

Згідно п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11576112 грн.

У п.5.1 сторони договору установили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання стронами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно» за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору (а.с.12-18).

Друкований реєстр боржників сторонами договору факторингу підписано 19 грудня 2023 року, у якому під № 1958 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір №Z06.00101.005124196 від 08 квітня 2019 року, заборгованість за основним боргом - 40780.71 грн, заборгованість за відсотками - 28542.48 грн, заборгованість за комісіями - 36559.74 грн, загальний розмір заборгованості 105882.93 грн., кількість днів прострочення 1532 (а.с.19-21).

Згідно з платіжною інструкцією №45 від 20 грудня 2023 року ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» на виконання умов Договору факторингу №19/12-2023 сплатило АТ "Ідея Банк" 11576112 грн (а.с.22) та за платіжним дорученням №611 від 17 жовтня 2023 року 200000 грн (а.с.23).

ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за договором факторингу виконав в повному обсязі.

22 грудня 2023 року між ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва, на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 20.10.2015 ТОВ "ФК "Профіт Капітал" має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: надання гарантій, надання поручительств, надання позик, факторинг, фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язанням щодо наступного їх повернення (а.с. 45-47).

Згідно п.2.1 та 2.2 договору ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а останнє приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених Договором факторингу.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за даним Договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників перед ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписуються сторонами в день укладення цього договору.

Згідно п. 4.1 договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 11861032.61 грн.

У п.5.1 сторони договору установили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання стронами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно» за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього Договору (а.с.24-28).

Друкований реєстр боржників сторонами договору факторингу було підписано 22 грудня 2023 року. У цьому Реєстрі під № 1958 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір №Z06.00101.005124196 від 08 квітня 2019 року, заборгованість за основним боргом - 40780.71 грн, заборгованість за відсотками - 28542.48 грн, заборгованість за комісіями - 36559.74 грн, загальний розмір заборгованості 105882.93 грн., кількість днів прострочення 1532 (а.с.29-31).

Згідно з платіжною інструкцією №376 від 26 грудня 2023 року ТзОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на виконання умов Договору факторингу №22/12-2023 сплатило ТзОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» 11861032.61 грн (а.с.32).

Відтак, позивач, як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На підставі викладеного, слід зробити висновок про те, що між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 08 квітня 2019 року кредитного договору.

Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті; ОСОБА_1 був повідомлений про умови, правила та відсотки банку, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.

Крім того, відповідач не надав доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається як достовірний.

Тому вимоги позивача про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 40780.71 грн та відсотків у розмірі 28542.48 грн є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту у сумі 36559, 74 грн. не можуть бути задоволені, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

«Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 740/4328/14.

Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 6 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16, постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд прийшов до висновку, що положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, тому позовні вимоги в цій частині на суму 36559,74 грн. не підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 65.47 % (69323.19: 105882.93 х 100), понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 6565.33 грн (7000 грн витрат на професійну правничу допомогу + 3028 грн сплачений судовий збір х 65.47%).

Керуючись ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 211, 258-259, 263-265, 280-288 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (розрахунковий рахунок IBAN № НОМЕР_1 в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК, код банку 322001) заборгованість за кредитним договором № Z06.00101.005124196 від 08 квітня 2019 року станом на 19 грудня 2023 року в розмірі 69323 (шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять три) грн 19 коп, з них: 40780.71 грн - заборгованість за основним боргом; 28542.48 грн -заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками;

- судові витрати у сумі 6565 (шість тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн 33 грн.

В реші позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту на суму 36559.74 грн - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» вул. Набережно-Лугова, 8 м.Київ, .

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.С. Головенко