КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/16713/23

11 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитишин Оксани Миколаївни на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Луценко О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який на сьогодні між ними розірвано.

Від шлюбу вони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із нею та фактично перебуває на її утриманні.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2007 року у справі № 2-5665 було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року у справі № 2610/23469/2012 розмір аліментів було збільшено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, який повинен бути на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Син ОСОБА_3 був прийнятий на навчання до Університету « КРОК» на денну форму навчання за спеціальністю « Культорологія» за контрактом на платній основі, терміном навчання з 03.10.2022 по червень 2026, що підтверджується довідкою №1090/2023 від 05.12.2023. На сьогодні сина матеріально повністю забезпечує позивачка, надає грошові кошти на всі його потреби та витрати. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для навчання сина, не зважаючи на те, що згідно із законодавством зобов`язаний це робити.

Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, тому вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду. Посилаючись на ці обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання їхнього повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання та на період його навчання, аліменти у розмірі 1/4 заробітку, починаючи від дня подання цього позову, щомісячно та до закінчення сином навчання.

20.02.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому він просить позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 8 000 грн., обґрунтовуючи свою позицію тим, що на утримання відповідача перебуває малолітня донька та непрацездатна матір.

27.02.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вона вказує, що відповідач не сплатив заборгованість по аліментам розмір якої станом на 18.12.2023 становить 379 494,48грн.

До того ж відповідач більше семи років не проживає в України, оскільки виїхав на постійне місце проживання та працевлаштування до Німеччини, має регулярні доходи та працює старшим лікарем у відділенні анестезіології в клініці м. Едмен. Окрім того відповідач володіє нерухомим майном в м. Києві, а саме частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та частки квартири АДРЕСА_2 . Таким чином у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину ОСОБА_4 , який продовжує навчання.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання у розмірі 8000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 21.12.2023р. до припинення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Микитишин Оксана Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у випадку вирішення питання про присудження аліментів, суд може лише змінити розмір, заявлених позивачем вимог з урахуванням матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я платника аліментів, але не змінити спосіб іх стягнення, оскільки спосіб стягнення аліментів маже бути змінений судом лише у випадку вже раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав при поданні відповідного позову отримувачем аліментів.

Саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про присудження аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу, був позбавлений можливості змінювати спосіб їх присудження у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн.

Окрім того, з рішення суду першої інстанції вбачається, що вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив лише з того, що у Відповідача від іншого шлюбу наявна малолітня дитина і сплата аліментів у розмірі 1/4 частини буде погіршувати його матеріальне становище.

Вказує, що відповідач жодним чином не спростував можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не надав будь яких відомостей про свій майновий стан.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішивши справу згідно із законом.

Задовольняючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що син сторін навчається на денній формі навчання за контрактом, відтак потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, а також те, що відповідач має працездатний вік, при цьому має дохід та, з урахуванням можливості відповідача сплачувати аліменти, а також всіх встановлених обставин справи та наявних доказів, суд вважає, що розмір аліментів який буде стягуватись на утримання сина повинен бути встановлений у розмірі 8 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.12.2023 року. Аліменти стягують на весь час навчання, коли дитина ще не досягне 23 річного віку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 21.12.2007 року.

Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2007 року у справі № 2-5665 було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 400,00грн. щомісячно до досягнення повноліття. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року у справі № 2610/23469/2012 розмір аліментів було збільшено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, який повинен бути на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 18.12.2023 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за період з 01.04.2013 по 23.06.2021 в рамках виконавчого провадження № 44543949 склала 379 494,48грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг повноліття, однак наразі такий навчається у Університеті « КРОК» на денній формі навчання за спеціальністю « Культорологія» за контрактом на платній основі, терміном навчання з 03.10.2022 по червень 2026, що підтверджується довідкою №1090/2023 від 05.12.2023.

Позивачка забезпечує Данила повністю, включаючи витрати на навчання, проїзд, підручники, комп`ютер, інші додаткові витрати на навчання, що не оспорювалось сторонами.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується здатність відповідача надавати допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання, а також потреба повнолітньої дитини сторін у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання.

За таких обставин обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх повнолітнього сина на час його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції було враховано обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та позивачки, розмір їх доходів, а також розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення.

При з`ясуванні наявності вищезазначених умов, судом було встановлено, що на час ухвалення рішення повнолітній син сторін по справі продовжує навчання на денній формі та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям тощо. Витрати на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує відповідних коштів. Оскільки син сторін, навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має.

Відповідач у відзові на позовну заяву визнав частково позовні вимоги та просив позовні вимоги задовольнити частково у розмірі 8 000 грн., обґрунтовуючи свою позицію тим, що на утримання відповідача перебуває малолітня донька та непрацездатна матір.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом першої інстанції були враховані вищенаведені обставини, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, працює, отримує дохід, з матеріалів справи не вбачається даних про незадовільний стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітнього сина у повному обсязі.

Одак суд першої інстанції задовольняючи частково позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі прийшов до помилкового висновку оскільки у випадку вирішення питання про присудження аліментів, суд може лише змінити розмір, заявлених позивачем вимог з урахуванням матеріального становища, сімейного стану чи стану здоров`я платника аліментів, але не змінити спосіб іх стягнення, оскільки спосіб стягнення аліментів маже бути змінений судом лише у випадку вже раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав при поданні відповідного позову отримувачем аліментів. Звертаючись до суду з позовом позивачка просила стягнути аліменти не у твердій сумі, а у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Із урахуванням вищенаведеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак прийшов до хибного висновку про стягнення їх у твердій сумі.

Враховуючи те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня донька та непрацездатна матір позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Таким розмір аліментів є реальним і дає змогу підтримати повнолітнього сина для забезпечення його життєдіяльності.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться зокрема витрати з сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Микитишин Оксани Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно починаючи з 21 грудня 2023 року до припинення дитиною навчання, але не довше, ніж досягнення 23 років .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: