Номер провадження 2/754/1871/24
Справа №754/631/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення виготовлено 13.06.2024)

13 червня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання: І. Вакуленко, справа № 754/631/24

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення оплати послуг централізованого опалення та постачання гарячої води

ОСОБА_2 - представник позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 28.12.2023 поштою подано позов, вимоги якого зменшувались і в якому посилаючись на не проведення відповідачем оплати послуг централізованого опалення, централізованого гарячого водопостачання, централізованого постачання гарячої води, теплової енергії, які надавались до житла за адресою: АДРЕСА_1 , позивач остаточно визначившись із позовними вимогами просить стягнути з відповідача: 38836,05 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.05.2018); 6886,49 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.05.2018); 101335,37 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.05.2018 по 31.10.2021); 16126,43 грн. - оплати послуг централізованого постачання гарячої води (період з 01.05.2018 по 31.10.2021); 41591,69 грн. - оплати послуг з теплової енергії з 01.11.2021; 5729,75 грн. - оплати послуг з постачання гарячої води з 01.11.2021; 33 грн. - витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 3158,96 грн. - судового збору.

Позов до суду надійшов 12.01.2024, а справу головуючому передано 15.01.2024.

Ухвалою суду від 15.01.2024 у справі № 754/631/24 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2024 у справі № 754/631/24 витребувано докази.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені і доступні суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, додаток «Дія», а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

У судовому засіданні позивачем позов підтримано, а відповідачем позовні вимоги визнані частково та заперечуючи проти частини позовних вимог відповідач посилається на пропуск позивачем трирічного строку позовної давності до частини позовних вимог, а саме про стягнення 23763,01 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) та стягнення 1495,80 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.0.2017). Також відповідачем подано до суду письмове клопотання про застосування строків позовної давності до частини позовних вимог, які не визнаються відповідачем. Крім того в клопотанні про застосування строків позовної давності відповідач не погоджується із вимогами про стягнення 33 грн. - витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно посилаючись на те, що квитанція про сплату 33 грн. не містить персоналізованих даних, що дійсно було отримано витяг з реєстру та сплачено за отримання інформації саме за цією квитанцією.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до наданої позивачем відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач є власником майна за адресою: АДРЕСА_1 .

За витребування інформації щодо права власності на квартиру позивач сплатив: 33 грн., що підтверджується квитанцією від 18.07.2023.

На виконання ухвали суду від 15.01.2024 у справі № 754/631/24 до суду надійшов лист КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-1347 від 06.02.2024 і відповідно до якого відповідач є власником майна за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 17.09.2008.

Згідно наданої на запит суду інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 12.01.2024 з 25.12.1997 по теперішній час відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 5 і ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, 1. До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 1. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 2. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. 3. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 4. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Згідно ст. 625 ЦК України, 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 12, п. 18, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З 24.02.2022, відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено режим воєнного стану і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Згідно ст. 257 ЦК України, 1. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 267 ЦК України, 1. Особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. 2. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. 3. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 4. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 5. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовні вимоги про стягнення 23763,01 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) та стягнення 1495,80 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) позивачем подані з пропуском строку позовної давності.

Будь-яких конкретних правових доказів про поважність причин пропуску строку позовної давності для пред`явлення позовних вимог про стягнення 23763,01 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) та стягнення 1495,80 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) позивачем суду не надано.

З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог про стягнення 23763,01 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) та стягнення 1495,80 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.0.2017) відмовляється за пропуском строку позовної давності.

Що ж стосується іншої частини позовних вимог то стороною відповідача ці позовні вимоги не спростовувались і будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог пред`явлених у межах трирічного строку позовної давності суду не надано.

За таких обставин позов задовольняється частково.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні первісної редакції позову з ціною позову 210597,24 грн. позивачем сплачено 3158,96 грн. - судового збору за платіжною інструкцією № 14161 від 21.12.2023.

При поданні позовної заяви в новій редакції позивачем визначено ціну позову 210505,78 грн. тобто позовні вимоги зменшено.

При визначеній позивачем остаточній ціні позову 210505,78 грн. позивач мав сплатити 3157,59 грн. (з урахуванням математичного округлення).

Судом задоволено позовні вимоги в загальній сумі 210505,78 грн. - 23763,01 грн. - 1495,80 грн. = 185246,97 грн..

210505,78 грн. : 100 % = 2105,0578 (1 %).

185246,97 грн. : 2105,0578 (1 %) = 88,0008948 % (після математичного округлення) = 88 %.

3157,59 грн. : 100 % х 88 % = 2778,6792 (після математичного округлення) = 2778,68 грн..

Доводи відповідача про те, що квитанція про сплату 33 грн. не містить персоналізованих даних, що дійсно було отримано витяг з реєстру та сплачено за отримання інформації саме за цією квитанцією спростовуються змістом інформації в самій квитанції де вказано «Отримання відомостей з державного реєстру речових прав (1299088).

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Київ, пл. І.Франка, 5, ): 15073,04 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.07.2015 до 01.05.2018); 5390,69 грн. - оплати послуг з централізованого гарячого водопостачання (період з 01.07.2015 до 01.05.2018); 101335,37 грн. - оплати послуг з централізованого опалення (період з 01.05.2018 по 31.10.2021); 16126,43 грн. - оплати послуг централізованого постачання гарячої води (період з 01.05.2018 по 31.10.2021); 41591,69 грн. - оплати послуг з теплової енергії з 01.11.2021; 5729,75 грн. - оплати послуг з постачання гарячої води з 01.11.2021; 33 грн. - витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2778,68 грн. - судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: