Справа № 346/6968/23
Провадження № 2/346/417/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О. П.

з участю: секретаря Вербіщук О.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Курка В.М.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки адвоката Чобанюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного з колишнього подружжя,

в с т а н о в и в:

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що із 07.06.2002 року він перебував з відповідачкою в шлюбі. За час шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та троє дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.04.2023 року вказаний шлюб розірваний.

Всі діти сторін проживають з відповідачкою.

Судовим наказом, виданим вказаним судом 12.09.2023 року, з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти щомісячно на утримання вказаних трьох молодших дітей сторін у розмірі (однієї другої) частини від заробітку (доходу) позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 30.08.2023 року.

Позивач також зазначає, що він є непрацездатний, оскільки є інвалідом першої «Б» групи з 02.06.2016 року і потребує постійного стороннього догляду. Дохід позивача складається лише з пенсії по інвалідності, розмір цієї пенсії - 2760 грн. щомісячно. Інших джерел доходів відповідач не має. Однак, позивач повинен щомісяця сплачувати аліменти в розмірі 4 248, 50 грн. Таким чином, позивачу як платнику аліментів нараховується за кожен місяць заборгованість в розмірі 1488, 50 грн. При цьому на лікування та придбання продуктів харчування в позивача не залишається жодних коштів.

Тому позивач звернувся до зазначеного суду з позовною заявою до відповідачки про зменшення розміру аліментів.

Крім того, у позивача наявні проблеми з нирками, він потребує постійного лікування, змушений проходити гемодіаліз і потребує матеріальної допомоги з боку відповідачки як його колишньої дружини, адже інвалідність позивачу встановлено в період шлюбу сторін.

Тому позивач, посилаючись на положення ст.76 Сімейного кодексу України (далі - СК України), просить стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини її заробітку (доходу) щомісячно на його утримання.

Позивач та його представник в судовому засіданні 07.06.2024 року позовні вимоги підтримали із вказаних підстав.

Відповідачка та її представник у вказаному судовому засіданні позов не визнали з підстав, зазначених у поданому 18.01.2024 року відзиві на позовну заяву, в якому зазначено наступне.

Однак, як вбачається з відповіді № 72867522/4184, наданої Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.01.2024 року, сума заборгованості позивача по сплаті присуджених на користь відповідачки аліментів станом на грудень 2023 року складала 22 572 грн.

Крім того, на підтвердження нібито скрутного матеріального становища позивачем надано довідку про доходи, відповідно до якої розмір його щомісячної пенсії по інвалідності складає 2760,00 грн., однак, цей розмір перевищує розмір встановленого законом прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць. Так, вказаний мінімум відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2 589 грн. Таким чином, позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Сторона відповідача також зазначає, що всі діти сторін хворіють з дитинства, а відповідачка самостійно здійснює догляд за ними, на лікування дітей вона витрачає значні кошти, що підтверджується виписками з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого дітей. Відповідачкою до матеріалів справи додаються такі виписки тільки за 2023 рік. Всі витрати на лікування дітей відповідачка з несе самостійно, що випливає з даних довідки № 102380 про розмір сплачених позивачем аліментів, виданої 15.12.2023 року. Довідками про доходи відповідачки підтверджується той факт, що вона не має можливості надавати матеріальну допомогу ще й позивачу.

Крім того, сторона відповідача звертає увагу суду на те, що позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка зверталась до позивача з пропозицією укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв?язку з передачею права власності на нерухоме майно, однак, позивач відмовився від укладення такого договору. Окрім того, він звертався до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області із заявою про надання цим органом опіки та піклування дозволу на відчуження майна, де зареєстроване місце проживання та проживають діти сторін діти, для дарування вказаного житлового будинку своїй сестрі. Однак, в наданні такого дозволу відмовлено (а.с.25-29).

На підставі наведеного сторона відповідачки просить в задоволенні позову відмовити внаслідок необґрунтованості заявлених вимог, а також присудити з позивача на користь відповідачки судові витрати.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно з даними довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії AB № 0732032 позивач є інвалідом першої «Б» групи з 02.06.2016 року і потребує постійного стороннього догляду (а.с.6).

Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.04.2023 року шлюб, укладений сторонами 07.06.2002 р., розірваний (а.с.9).

Судовим наказом, виданим вказаним судом 12.09.2023 року, з позивача присуджено на користь відповідачки аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі (однієї другої) частини заробітку (доходу) позивача, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 30.08.2023 року (а.с.11).

Відповідно до довідки про доходи № 4936 8796 9693 1996, виданої Коломийським об?єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, дохід позивача складається з пенсії по інвалідності в розмірі 2 760 грн. в місяць, загальна сума пенсії за період з 01.04.2023 р. по 30.09.2023 року складає 16 560 грн. (а.с.7).

Згідно з даними виписки № 1374/22 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз: загрозлива по розвитку полікистозу нирок. НЦД по ваготонічному типу. Дифузний нетоксичний зоб і ст. Еутиреоз. Дефіцит вітаміну ОСОБА_7 . Дисфункція гіпоталамусу пубертатного віку. Синкопальні стани. Астено-невротичний синдром: Розлади ОМЦ. Ангіоспазм обох очей (а.с. 34).

Відповідно до даних виписки № 15883/23 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено діагноз: хронічна хвороба нирок 1-ІІ ст.: хронічна ниркова недостатність І ступеня на грунті полікистозної хвороби нирок, дорослого типу, аутосомно-домінантний тип успадкування. (ШКФ-89 мл/хв/1,73м' (eGFR). Супутній діагноз: Гігрома зап?ястка зліва. Синдром хронічного колагенного закрепу на фоні аномалії кишківника ( доліхоколон). Міграція водія ритму. Некомпактність міокарду ЛШ. Реактивний артрит колінних суглобів, ремісія (а.с. 36).

Згідно до даних виписки № 3259/23 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено діагноз: хронічна хвороба нирок І-ІІ ст.: хронічна ниркова недостатність І ст на грунті полікистозної хвороби нирок, дорослого типу, аутосомно-домінантне успадкування ШКФ- 117мл/хв/1,73м' ( по Цистатину С). Супутній діагноз: Нейрогенний сечовий міхур по гіпорефлекторному типу. Дизметаболічна нефропатія по змішаному типу. Синдром хронічного колагенного закрепу. Артралгії (а.с. 39).

Згідно з даними виписки № 14214/23 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз: Хронічний обструктивний пієлонефрит, неповна ремісія без порушенням функції нирок. Ювенільний ідіопатичний артрит: олігартрит персистуючий ( артрит колінних суглобів двобічно), ANA +, серонегативний, рентген-негативна стадія, повільно-прогресуючий перебіг. ФНС 0. Набутий неревматичний кардит зі збереженою систолічною функцією ЛШ (ФВ - 65%). Мінімальна тристулкова недостатність. ХСН 0 ст. (а.с. 41).

Відповідно до довідок про доходи від 11.01.2024 р. :

- (довідка №3) відповідачка займала посаду продавець-консультант у фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), де за червень, липень 2023 року загальний нарахований дохід відповідачки склав 14 792 грн. (а.с. 53);

- (довідка №4) відповідачка займала посаду продавець-консультант у фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), де за серпень 2023 року нарахований дохід відповідачки склав 4 516, 67 грн. (а.с. 54);

- (довідка №2) відповідачка займала посаду продавець-консультант у фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), де за серпень- жовтень 2023 року загальний нарахований дохід відповідачки склав 9 380, 35 грн. (а.с. 52);

- (довідка №1) відповідачка займала посаду продавець-консультант у фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), де за жовтень-грудень 2023 року загальний нарахований дохід відповідачки склав 15 251, 90 грн. (а.с. 51).

Згідно з частинами 1, 2-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З цієї точки зору факт отримання одним із подружжя пенсії, яка формально забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, слід тлумачити змістовно, виходячи із реального розміру цієї пенсії, а також витрат, які несе ця особа на лікування й на потреби із забезпечення свого життя. Також варто враховувати обов`язок подружжя із забезпечення (утримання) іншого подружжя, який визначений як в частині першій статті 75 СК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Таким чином, зміст ч.4 ст.75 СК України слід тлумачити системно, враховуючи встановлений іншими статтями СК України обов`язок подружжя утримувати інше подружжя й міжнародні стандарти правового захисту осіб з інвалідністю, яким у даній справі є подружжя, яке потребує матеріальної допомоги.

Згідно з положеннями ч.1 ст.76 вказаного Кодексу розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Частина 2 цієї статі передбачає, що після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з положеннями ч.4 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2 589 грн.

Однак, як вказано судом вище, розмір пенсії позивача складає 2 760, 00 грн., що перевищує вказаний мінімум.

Суд вважає за необхідне врахувати при розгляді даної справи висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 75 СК України, викладені в постанові від 24.06.2021 року у справі № 759/6629/19, де вказано що в розумінні положень ч. 4 ст.75СК України один із подружжя, який є особою з інвалідністю, не є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо його пенсія забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум, однак, внаслідок наявності у нього інвалідності така особа обтяжена необхідністю несення додаткових витрат на своє лікування.

Таким чином, позивач не є особою, яка потребує матеріальної допомоги, в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

До матеріалів справи позивачем долучено копію довідки № 344 від 27.11.2023 року виданої комунальним некомерційним підприємством «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про те що позивач знаходиться на лікуванні сателітному центрі нефрології та діалізу з 2016 року та отримує сеанси гемодіалізу 12 год на тиждень (а.с. 12). Доказів, які би давали підставу встановити витрати на лікування, призначене відповідним фаховим спеціалістом, або витрати на придбання вартісних ліків на лікування, визначеного лікарем, позивачем до суду не надано.

Проте, позивачем не надано до суду доказів перебування відповідачки у трудових відносинах і отримання нею грошової винагороди від трудової діяльності, починаючи з 01.01.2024 року, та довідку про доходи відповідачки на час розгляду даної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивач не є особою, яка потребує матеріальної допомоги від відповідачки, а остання не є такою , що може таку допомогу надавати, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Тому у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України,якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що при зверненні до суду з позовом позивача вільнено від сплати судового збору, у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у справі по оплаті вказаного платежу слід віднести за рахунок держави.

Щодо витрат за надання професійної правничої допомоги, які заявлені стороною відповідачки в розмірі 6 000 грн., сплачених нею адвокату Чобанюку М.М. згідно з квитанцією від 15.02.2024 р. №166385 (а.с.63), то при вирішення питання про їх розподіл суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частин 2 та 3 ст.141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи, що дана справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, значення її для сторін по справі, суд вважає, що заявлений стороною відповідачки розмір витрат на професійну правничу допомогу частково не відповідає вимогам розумності та співмірності з предметом спору, а також цією стороною не доведено, що вказані витрати були неминучими в даній справі. Зокрема, вказані в акті виконаних робіт №1 від 15.02.024 р. такі послуги як усні консультації та попереднє вивчення матеріалів, що стосуються даного позову, формування правової позиції у справі слід можна розглядати як складові та невід`ємні частини процесу складання відзиву на позовну заяву.

Крім того, суд враховує, що адвокат Чобанюк М.М. брав участь лише в судовому засіданні, яке проводилося 07.06.2024 року по суті розгляду даної справи.

Тому загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають присудженню з позивача на користь відповідачки, суд визначає як 3 000 грн.

На підставі наведеного, ст.ст. 75-77 СК України, керуючись ст.ст. 76-81, ст.ст. 141, ст.ст. 263 -265, 268, 273, 352-355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

в задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання одного з колишнього подружжя, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 , 3 000 (три тисячі) гривень судових витрат.

Інші судові витрати віднести компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2024 року.

Суддя: Калинюк О. П.