Провадження № 2-з/761/414/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковського Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника заявника ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» - адвоката Стащука В.А. про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» - адвокат Стащука В.А. звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення ним позову, шляхом накладенняарешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомості: 000.

Свою заяву, позивач обґрунтував тим, що 25 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт- Пріор» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (далі по тексту Відповідач), яка в період з 26.07.2016 по 02.10.2019 здійснювала підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець Договір №25/01-2018 про виконання робіт з використанням матеріалу замовника, де ФОП ОСОБА_1 виступила Замовником.

Однак, всупереч умов договору, Відповідач не повернули Позивачу вищезазначену сировину, використану нею, у зв`язку з чим, Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про зобов`язання повернули Позивачу мідний порошок ПCM-1 у кількості 3 283,87 кг шляхом доставки за місцем знаходження Позивача.

26 листопада 2020 року Ухвалою Господарського суду м. Києва було відкрито провадження у справі № 910/16952/20.

Відповідно до Рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 року по справі №910/16952/20 (копія додається) позовні вимоги Позивача щодо повернення йому порошку мідного в ПCM-1 у кількості 2 213,87 кг шляхом доставки до адреси Позивача було задоволено.

01 серпня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кошарним О.В. (далі по тексту приватний виконавець) на підставі Заяви Позивача про примусове виконання рішення у зв`язку з невиконанням Відповідачем рішення суду у добровільному порядку та на підставі судового Наказу виданого Господарським судом м. Києва від 10.09.2021 року було відкрито виконавче провадження №69533675 про примусове повернення на користь Позивача порошку мідного ПCM-1 у кількості 2213,87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням Позивача.

12 серпня 2022 року Відповідачем до Приватного виконавця було подано Заяву про неможливість виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2021 року у справі № 910/16952/20 у зв`язку з відсутністю у Відповідача предмету, що мав бути переданий Позивачеві за рішенням суду.

15 серпня 2022 року відповідно до Постанови приватного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку із подачею Відповідачем вищезазначеної заяви Наказ № 910/169/52/20 від 10.09.2021 року про повернення на користь Позивача порошок мідний ПCM-1 у кількості 2213,87 кг шляхом доставки за місцезнаходженням Позивача було повернуто Позивачу.

Разом з Постановою про повернення приватний виконавець надіслав Позивачеві витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 серпня 2022 року (копія додається), відповідно до якого 19 травня 2021 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 було укладено Договір дарування квартири, загальною площею 44,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000.

Таким чином, Відповідач дізнавшись про наявність судового спору в Господарському суді м. Києва про стягнення з нього заборгованості за договором №25/01-2018, діючі умисно, з метою приховання своєї власності (нерухомого майна квартири) та для унеможливлення на неї стягнення в майбутньому, після винесення рішення по справі №910/16952/20 шляхом підписання Договору дарування подарувала належне їй нерухоме майно своїй матері ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2

У зв`язку з вищевикладеним у заявника є підстави побоюватися, що відповідач може й надалі вчиняти недобросовісні дії, щодо майна, а саме квартири, загальною площею 44,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що зробить неможливим (або утрудненим) виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захід, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, судом встановлено, що 27.06.2023 року позивач звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з аналогічним предметом спору до тих самих відповідачів. (Суддя Матвєєва Ю.О.)

Рішенням суду від 25.12.2023 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовлено в повному обсязі.

Наразі, ухвалою Київського апеляційного суду від 26.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 08.03.2024 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Контакт-Пріор» про забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомості: 000.

Згідно ст. 151 ЦПК України не передбачено можливості вжиття заходів забезпечення позову після завершення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України, судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду.

Як встановлено судом, 25.12.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/22496/23, провадження №2/761/8225/23, було винесено рішення, якою було відмовлено позивачу ТОВ «Інтер-Контакт-Пріор» в повному обсязі.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява адвоката Стащука В.А. про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника адвоката Стащука В.А. про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

12 червня 2024 року