Справа № 214/7620/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю секретаря Фартушної Є.К.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу заяву представника позивача ОСОБА_4 адвоката Лисенка Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала вищевказана цивільна справа.

Рішенням суду від 29 січня 2024 року вказані позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат Лисенко Олександр Анатолійович до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задоволені.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Лисенко О.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заяву обґрунтовує тим, що представником позивача у позовній заяві зроблено заяву про те, що у зв`язку з розглядом справи позивач поніс витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги, а докази понесених витрат будуть надані суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Окрім того просить суд визнати пропуск строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення з поважної причини та поновити строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення. До того ж, до ухвалення рішення по суті справи неможливо було провести остаточний розрахунок судових витрат. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено, вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пов`язані з професійною правничою допомогою в розмірі 10000,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати строку для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення поважної причини та поновити строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення; ухвалити додаткове рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача адвокат Лисенко А.О. заяву підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додатково рішення.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку подання доказів витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, слід розглядати одночасно з положеннями ч. 1 ст. 246 ЦПК України, відповідно до яких якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат можливо лише за сукупності таких обставин: 1) сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі; 2) стороною подано заяву щодо таких судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Представником позивача ОСОБА_5 у заяві про ухвалення додаткового судового рішення не зазначено про існування поважних причин, через які наявні у нього докази судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, що мають бути понесені, а саме: акт виконаних робіт, не був наданий суду до закінчення судових дебатів у справі.

Отже, представник позивача мав об`єктивну можливість розрахувати очікувані судові витрати на надання правничої допомоги та подати суду вищезазначені докази до закінчення судових дебатів у справі. Відсутність у позивача на день розгляду справи акта виконаних робіт від 05.02.2024 не позбавляло його такої можливості.

У постанові Верховного Суду від 10.01.2024 по справі № 285/5547/21 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 116416286) зроблено висновок про те, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у заяві представника позивача ОСОБА_4 адвоката Лисенка О.А. слід відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 141, 142, 260, 261, 263, 270, 272 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 адвоката Лисенка Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі № 214/7620/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 26.03.2024 року.

Суддя Н.Г. Ковтун