Березівський районний суд Одеської області
13.06.2024
Справа № 494/883/24
Провадження № 2/494/387/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

за участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї та відповідача народився син ОСОБА_3 , про що 27.09.2016 року Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис №242. На даний час сторони проживають окремо один від одного, дитина проживає разом з позивачкою. У зв`язку із ситуацією, яка склалася у країні, почалося скорочення штату на всіх підприємствах та організаціях, через що ОСОБА_1 втратила роботу та стабільний щомісячний дохід. Позивачці важно одній утримувати сина вісім років, він швидко росте, розвивається, через що вона постійно має купувати сину новий одяг та взуття, забезпечувати дитину повноцінним харчуванням, займатися його розвитком. Дитина постійно просить ОСОБА_1 купувати іграшки, настільні ігри, так як в силу свого віку, їй все цікаво. Позивачка намагається забезпечувати сина всім необхідним, але в матеріальному плані їй дуже важко, так як прибутку, у зв`язку з відсутністю роботи на даний час, не має. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача за матеріальною допомогою, але він постійно відмовляв. На утриманні у позивачці перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Аліментів на утримання дітей або будь-яку іншу допомогу від держави чи третіх осіб позивачка не отримує, тому вимушена звернутися до суду.

Як відомо ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 є здоровою працездатною людиною. З 07.03.2022 року він перебуває на військовій службі у військовій частині АДРЕСА_1 , на утриманні нікого не має.

На підставі вищевикладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 13.06.2024 року о 08 год. 00 хв.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що вбачається з розписки. Про причини своєї неявки суд не повідомив. У встановлений законом строк відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивачки, відзив на позовну вимогу також не подав.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно до ч. 1. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 20.05.2024 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою, виданою Яснопільським старостинським округом виконавчого комітету Березівської міської ради від 30.04.2024 року за вих.№243/12.4-16.

Позивачка ОСОБА_1 регулярно несе витрати за проживання, харчування, розвиток дитини. Вказані витрати позивачка сплачує самостійно, її матеріальне становище вкрай складне, так як станом на теперішній час вона є безробітною. Крім того, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії довідки, виданої командиром військової частини від 30.03.2022 року за №371/3/2/95, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.

Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснено судом за інший період.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024рік» визначено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн.

В даному випадку позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 10000 грн. Проте, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 належним чином не обгрунтована визначена нею сума розміру аліментів.

Так, доказів щодо можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому розмірі до матеріалів справи позивач не надала.

Суд звертає увагу на те, що кожен з батьків наділений рівними правами та обов`язками стосовно своїх дітей, в тому числі і щодо їх утримання.

Натомість, позивачка не надала жодних доказів про розмір витрат, які вона здійснила на утримання дитини, стан здоров`я дитини, про відвідування дитиною будь-яких оздоровчих закладів чи розвиваючих установ, гуртків тощо. Не надала розрахунку щомісячних необхідних витрат на дитину. Як вбчається з позовної заяви, ОСОБА_6 на даний час є безробітною, так як з у зв`язку із ситуацією, яка склалась у країні, почалося скорочення штату і вона втратила роботу та стабільний дохід. Однак, будь-яких доказів на підтвердження цьому нею не подано.

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основу відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, так як вимоги позивачки про визначення до стягнення розміру аліментів в сумі 10000 грн. є необґрунтовано завищеним та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 5000 грн., починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 10.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно, суд роз`яснює сторонам положення ст. 192 СК України відповідно до якого розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. від сплати якого позивачка при подачі позову була звільнена, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РС ГУДМС України в Одеській області 21.09.2016 року, РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 10.05.2024 року і до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Панчишин А.Ю.