ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

Справа № 709/555/23
Провадження № 22-ц/821/828/24
Категорія: 302000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Карпенко О.В., Новікова О.М.,

секретаря: Ярошенка Б.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: СТОВ «Придніпровське»,

розглянув у спрощеному позовному провадженні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сініціної Оксани Петрівни на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

04.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,5080 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:000:0557, яка розташована у Черкаській області, Чорнобаївський район, адміністративні межі Придніпровської сільської ради (за межами населеного пункту).

З метою отримання доходу, вищевказану земельну ділянку позивач передав в оренду СТОВ «Придніпровське», про що було укладено Договір оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2007 строком на 10 років (п. 8 Договору).

10.04.2017 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2007, якою внесено зміни до п. п. 1, 2, 5, 8, 9, 14 Договору, доповнено Договір п. 35.1, решту умов Договору не змінено. Строк дії Договору до 31.12.2027.

Відповідно до умов вказаного Договору оренди землі, з урахуванням Додаткової угоди від 10.04.2017:

- Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Придніпровської сільської ради, кадастровий номер: :03:000:0557 (п. 1 Договору);

- в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5080 га;

- проіндексована нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 становить 105031,47 грн (п. 5 Договору);

- орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі: до 01.01.2018 6 %, з 01.01.2018 7 % від вартості земельної частки паю у грошовій формі (за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі; розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товару за ринковими цінами на дату внесення орендної плати) (п. 9 Договору);

- обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 Договору);

- орендна плата вноситься у такі строки: з 01.01. по 30.12 (п. 11 Договору);

- передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами (п. 12 Договору);

- розмір орендної плати переглядається 1 раз в рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом (п. 13 Договору);

- у разі невнесення орендної плати з вини орендаря у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення (п. 14 Договору);

- дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 Договору);

- за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та умов договору (п. 42 Договору).

В порушення умов Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2007, орендар систематично не сплачував (недоплачував) позивачу орендну плату, яка була істотна для нього, внаслідок чого позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2007, а саме грошових коштів, які були необхідні для забезпечення соціальних цінностей, передбачених ст. 3 Конституції України, чим позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода.

Таким чином, позивач має право на стягнення заборгованості:за період з 01.05.2020 по 31.12.2020 зі строком сплати заборгованості 31.12.2020;за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 зі строком сплати заборгованості 31.12.2021;за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 зі строком сплати заборгованості 31.12.2022.

За розрахунками позивача наведеними у позовній заяві, прострочена заборгованість з орендної плати за травень-січень 2020 становить 2635,01 грн, за 2021 рік 3435,67 грн, за 2022 рік 5323,61 грн, а всього 11394,29 грн.

За розрахунками позивача прострочена заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням індексу інфляції станом на 01.05.2023 за період з 01.05.2020 по 01.04.2023 становить 13544,30 грн.

За період з 01.05.2020 по 31.12.2022 сума трьох процентів річних від простроченої заборгованості становить 362,42 грн.

Окрім іншого, Договором оренди земельної ділянки б/н від 25.12.2007, укладеного сторонами, також передбачена відповідальність орендаря у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором.

Згідно пункту 14 Договору, у разі невнесення орендної плати з вини орендаря у строки, визначені цим Договором, справляється пеня, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

За розрахунками позивача наведеними у позовній заяві, загальна сума пені за порушення строків внесення орендної плати за період з 01.05.2020 по 20.04.2023 становить 6486,65 грн.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем в межах строку позовної давності становить 20393,37 грн.

Відповідач має перед позивачем за оренду земельної ділянки, в межах загальної позовної давності, прострочену заборгованість у сумі 20393,37 грн, яка є істотною для позивача, оскільки складає більше 8 прожиткових мінімумів доходів громадян та впливає на фінансовий стан позивача.

Внаслідок невиконання орендарем умов Договору, позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні Договору, а саме грошових коштів, які були необхідні позивачу для забезпечення соціальних цінностей, передбачених ст. 3 Конституції України, чим позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода.

Наведені обставини є підставою для захисту права позивача шляхом розірвання договору оренди землі, стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням умов укладеного Договору та з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У зв`язку із істотним порушенням умов Договору оренди земельної ділянки, в частині систематичної несплати орендної плати за користування належною позивачу на праві власності земельною ділянкою, позивачу завдана також моральна шкода, яка проявилася у моральних переживаннях, нервових зривах, оскільки сума щорічної недоплати за Договором оренди земельної ділянки є для позивача істотною та впливає на його фінансовий стан. Систематичним невиконанням орендарем умов Договору, останній позбавив позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме грошових коштів, які були необхідні позивачу для забезпечення соціальних цінностей.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, останній враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу душевних страждань та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума 10000 грн.

На підставі вищевикладеного просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2007 (земельна ділянка площею 2,5080 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:000:0557), укладений між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське». Стягнути з СТОВ «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 25333,38 грн, з яких: 20393,37 грн заборгованість з внесення орендної плати; 4560,01 грн ПДФО 18%; 380,00 грн військовий збір 1,5 %. Зобов`язати СТОВ «Придніпровське» передати земельну ділянку площею 2,5080 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:000:0557, власнику ОСОБА_1 в стані, придатному для її цільового використання. Стягнути з СТОВ «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 10000,00 грн компенсації моральної (немайнової) шкоди. Стягнути з СТОВ «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3320,8 грн та витрати на правничу (правову) допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що за відсутності порушень умов Договору зі сторони відповідача, відсутні підстави для розірвання Договору оренди землі, передбачені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України та частиною другою статті 651 ЦК України.

Оскільки позовна вимога щодо зобов`язання СТОВ «Придніпровське» передати земельну ділянку власнику земельної ділянки ОСОБА_1 є похідною від вимоги щодо розірвання Договору оренди земельної ділянки, тому у задоволенні вказаної вимоги також слід відмовити.

Отже, оскільки судом не встановлено в діях відповідача порушень умов Договору оренди землі в частині сплати позивачу орендної плати, позовна вимога щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної (немайнової) шкоди також не підлягає до задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Сініціна О.П. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 3320,80 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4981,50 грн, а також понесені витрати на надання правової допомоги, розрахунок яких буде надано в порядку ст. 141 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позиція сторони позивача була чіткою та зрозумілою, що орендна плата за умовами укладеного Договору повинна виплачуватись відповідачем із врахуванням індексу інфляції, як це передбачено чинним законодавством та умовами укладеного договору із врахуванням Додаткової угоди, тому в основу тлумачення п. 10 укладеного Договору суд першої інстанції поклав виключно позицію відповідача.

Вказує, що доктрина заборони суперечливої поведінки, яку в основу тлумачення п. 10 укладеного Договору покладено судом першої інстанції, не може бути застосовано судом щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами, оскільки конклюдентними діями (подальша поведінка сторін) може підтверджуватися лише укладенням договору в усній формі, в свою чергу договір оренди землі відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» укладається у письмовій формі та підлягає державній реєстрації.

Стверджує, що здійснюючи тлумачення п. 20 укладеного Договору, суд першої інстанції витлумачив зазначений пункт не на користь позивача, як сторони, яка не мала вибору відповідного формулювання, а на користь відповідача, оскільки саме відповідач включив зазначену умову в Договір та повинен нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Вказує, що таке тлумачення суду першої інстанції суперечить принципу Contra proferentem.

Вказує, що позивач недотримував орендну плату не тільки за відсутності її обчислення з урахуванням індексів інфляції, а й незаконного зменшення відповідачем за рахунок оподаткування.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У квітні представник СТОВ «Придніпровське» - адвокат Новіков М.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що орендна плата виплачувалась відповідачем з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі протягом усього часу дії Договору оренди землі, що підтверджується відомостями державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що були подані позивачем, у поєднанні з розрахунками, які були наведені відповідачем у відзиві на позов; листом орендодавців від 18.08.2023. Стверджує, що у запереченні на відповідь на відзив наведені розрахунки, які підтверджують, аби відповідач щороку не збільшував орендну плату та не застосовував індексацію нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а застосував би інший індекс інфляції, то позивач отримав би орендної плати на 18894,13 грн менше. Відомостями державного реєстру фізичних осіб - платників податків, що були подані позивачем, підтверджено, що відповідач щорічно виплачував позивачу окрім орендної плати ще і благодійну допомогу.

Зазначає, що у Додатковій угоді від 10.04.2017 сторони домовилися про застосування проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 105031,47 грн, чим в черговий раз підтвердили свою домовленість про застосування індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки та автоматично збільшили орендну плату.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що 25.12.2007 між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське» в особі директора ОСОБА_2 був укладений Договір оренди землі площею 2,51 га. (т. 1 а.с. 30-31).

Відповідно до змісту Договору його предметом є передача ОСОБА_1 в оренду СТОВ «Придніпровське» земельної ділянки розміром 2,51 га (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 31814 грн.

Договір укладений строком на 10 років. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору).

Згідно п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 2 % від вартості земельної частки-паю у формі - за бажанням орендодавця.

Пункт 10 Договору передбачає умову обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки з урахуванням (без урахування) індексації. Непотрібне слід закреслити.

Судом встановлено, що в копії Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007 наданого позивачем не обрані умови вказаного пункту.

У примірнику Договору оренди землі наданого відповідачем в п. 10 міститься закреслення речення (без урахування) індексації.

Відповідно до положень п. 11 Договору орендна плата вноситься у такі строки з 01.01. по 30.12.

Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами (п. 12 Договору).

Розмір орендної плати переглядається 1 раз в рік у разі:зміни умов господарювання, передбачених Договором;зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;в інших випадках передбачених законом (п. 13 Договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:взаємною згодою сторін;рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38).

Умовою розірвання Договору в односторонньому порядку є судове рішення (п. 39).

Відповідно до Прикінцевих положень даного Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вищезазначений Договір був зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.11.2008 за № 66.

Також, 10.04.2017 між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське» в особі директора Андрущенка П.Ф. була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007 (т. 1 а.с. 32).

Відповідно до умов цієї Додаткової угоди сторони вирішили внести в Договір оренди земельної ділянки від 25.12.2007 слідуючи зміни та доповнення:

Викласти п. 1 у такій редакції:

1. Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Придніпровської сільської ради, кадастровий номер: :03:000:0557.

Викласти п. 2 у такій редакції:

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5080 га., у тому числі 2,5080 га рілля.

Викласти п. 5 у такій редакції:

5. Проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 становить 105031,47 грн.

Викласти п. 8 у такій редакції:

8. Договір укладено терміном до 31.12.2027. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Викласти п. 9 у такій редакції:

9. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: до 01.01.2018 6 %, з 01.01.2018 7 % від вартості земельної частки паю у грошовій формі (за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі; розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати).

Викласти п. 14 у такій редакції:

14. У разі невнесення орендної плати з вини орендаря у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Доповнити Договір п. 35.1 та викласти його у такій редакції:

35.1 Передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки заборонено.

Дійсна додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності після її підписання та державної реєстрації.

Вищевказана Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки була зареєстрована у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.04.2017, що підтверджується відповідним витягом (т. 1 а.с. 33).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника СТОВ «Придніпровське» - адвокат Новікова М.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Сініціної О.П. підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положення ЦК України, необхідно дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 25.12.2007 між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське» був укладений Договір оренди землі площею 2,51 га за яким ОСОБА_1 передав в оренду СТОВ «Придніпровське» земельну ділянку розміром 2,51 га, нормативно грошовою оцінкою 31814 грн, строком на 10 років (п. п. 1, 5, 8 Договору).

Згідно п. п. 9, 11, 12 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 2 % від вартості земельної частки-паю у формі - за бажанням орендодавця у строки з 01.01. по 30.12. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами.

Пункт 10 Договору передбачає умову обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки з урахуванням (без урахування) індексації. Непотрібне слід закреслити.

Судом встановлено, що в копії Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007 наданого позивачем не обрані умови вказаного пункту.

У примірнику Договору оренди землі наданого відповідачем в п. 10 міститься закреслення речення (без урахування) індексації.

Жодна із сторін у справі не ставила перед судом питання щодо призначення по справі судової технічної експертизи документа на наявність закреслень виконаних пізніше укладеного Договору оренди землі.

Розмір орендної плати переглядається 1 раз в рік у разі:зміни умов господарювання, передбачених договором;зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;в інших випадках передбачених законом (п. 13 Договору).

Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:взаємною згодою сторін;рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38).Умовою розірвання Договору в односторонньому порядкує судове рішення (п. 39).

Відповідно до Прикінцевих положень даного Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вищезазначений Договір був зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.11.2008 за № 66.

Також, 10.04.2017 між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське» в особі директора Андрущенка П.Ф. була укладена Додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007.

Відповідно до умов цієї Додаткової угоди сторони вирішили внести в Договір оренди земельної ділянки від 25.12.2007, зокрема слідуючи зміни та доповнення:

Пункт 1 викладено в наступній редакції:Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Придніпровської сільської ради, кадастровий номер: :03:000:0557.

Пункт 2 викладено в наступній редакції: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,5080 га, у тому числі 2,5080 га рілля.

Пункт 5 викладено в наступній редакції: Проіндексована нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017 становить 105031,47 грн.

Пункт 8 викладено в наступній редакції: Договір укладено терміном до 31.12.2027. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пункт 8 викладено в наступній редакції: Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: до 01.01.2018 6 %, з 01.01.2018 7 % від вартості земельної частки паю у грошовій формі (за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі; розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати).

Пункт 14 викладено в наступній редакції: У разі невнесення орендної плати з вини орендаря у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Дійсна Додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного Договору і набирає чинності після її підписання та державної реєстрації. Вищевказана додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки була зареєстрована у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.04.2017, що підтверджується відповідним витягом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності порушень умов Договору зі сторони відповідача, відсутні підстави для розірвання спірного Договору оренди землі, передбачені пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України та частиною другою статті 651 ЦК України. Оскільки позовна вимога щодо зобов`язання СТОВ «Придніпровське» передати земельну ділянку власнику земельної ділянки ОСОБА_1 є похідною від вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, тому у задоволенні вказаної вимоги також слід відмовити. Отже, оскільки судом не встановлено в діях відповідача порушень умов договору оренди землі в частині сплати позивачу орендної плати, позовна вимога щодо стягнення із відповідача на користь позивача моральної (немайнової) шкоди також не підлягає до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Перевіривши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, апеляційним судом не встановлено істотного порушення умов спірного Договору оренди земельної ділянки з боку СТОВ «Придніпровське» в частині сплати ОСОБА_1 орендних платежів у розмірах, нарахованих орендарем, так як СТОВ «Придніпровське» виконувало умови даного Договору в частині сплати орендних платежів, що не заперечується сторонами.

Враховуючи, що у пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати орендарем, відтак, відсутні підстави для розірвання Договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Придніпровське» у зв`язку із систематичною несплатою орендних платежів.

Фактично спір стосується проведення неправильного розрахунку СТОВ «Придніпровське» індексації орендної плати, яка передбачена Договором оренди земельної ділянки та стягнення недоплачених сум.

Порушення нарахування і виплати орендних платежів з урахуванням індексації, допущені орендарем, є наслідком здійснення ним неправильних розрахунків при обчисленні сум орендних платежів, що не є істотним порушенням умов Договору з огляду на розмір недоплаченої суми. Такі обставини не можуть бути підставою для розірвання оспорюваного Договору оренди земельної ділянки.

Помилки у нарахуванні орендної плати за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексації орендної плати не можуть тлумачитися як систематична несплата орендних платежів та, відповідно, не можуть бути підставою для розірвання договору оренди.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 579/1133/22.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про розірвання Договору оренди землі.

Так як Договір оренди розірванню не підлягає, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання СТОВ «Придніпровське» передати ОСОБА_1 земельну ділянку слід відмовити, оскільки така вимога є похідною від попередньої.

Згідно пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізми їх застосування є різними як за правовим змістом, так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2020-2022 роки підтверджують відмінність цих двох показників.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (абзац 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі»). Отже, за загальним правилом індексувати необхідно лише орендну плату, якщо інше не передбачено у договорі оренди. Індексація ж нормативної грошової оцінки має використовуватися, як правило, для визначення розміру земельного податку за відсутності договору оренди земельної ділянки та інших цілей, визначених в статті 5 Закону України «Про оцінку земель»,

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки в укладеному між сторонами договорі оренди землі не міститься умов щодо перерахунку орендної плати саме з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі, а додаткові угоди до вказаного договору з цього приводу між сторонами не укладалися.

Умовами п. 10 укладеного Договору оренди землі передбачено здійснення виплати орендної плати з урахуванням індексації грошової суми орендної плати, тобто визначено суттєві умови розміру орендної плати саме із нарахуванням індексації орендної плати, яка базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України за поточний рік, в якому сплачується орендна плата.

Згідно з офіційними даними Державної служби статистики України індекс споживчих цін за 2019 рік становив 104,1 %, 2020 рік 105,0 %, за 2021 рік 110,0 %, за 2022 рік 126,6 %.

Колегія суддів враховує, що хоча позивачем заявлена вимога про стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням індексації, починаючи з 01 квітня 2020 року по 01 квітня 2023 року (у межах строку позовної давності), враховуючи, що оренда плата сплачується за рік користування земельною ділянкою, вважає правильним здійснити розрахунок орендної плати з урахуванням індексації, починаючи з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2022 року, беручи до уваги, що Договором оренди визначені строки сплати орендної плати з 01.01. по 30.12., тобто, строк внесення орендної плати за січень-квітень 2023 року, на момент подачі позовної заяви, не настав.

Оскільки, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становив: за 2020 рік - 1,0; за 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); за 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), відтак, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, зазначеної в спірному договорі, без індексації, також становила 105031,47 грн.

Орендна плата з 01.01.2018 (7 % від нормативної грошової оцінки землі) становила 7352,2 грн в рік.

Оскільки в 2018 році відбулося збільшення орендної плати з 6 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки до 7 %, то відповідно вказаний рік є базовим, а тому розмір орендної плати за землю повинен був індексуватися, починаючи з 2019 року.

Для розрахунку орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2020-2022 роки, необхідно здійснити розрахунок індексованої орендної плати за 2019 рік.

Так, у 2019 році розмір індексованої орендної плати (без індексації нормативно грошової оцінки землі) складав 7653,64 грн (7352,20*104,1%).

Таким чином, розмір індексованої орендної плати за 2020 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 8036,32 грн (7653,64*105,0%). Разом з цим, з наданої позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 23.08.2022 вбачається, що відповідач, провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором, нарахував ОСОБА_1 орендну плату у 2020 році в розмірі 7352,20 грн. Відтак, відповідачем у 2020 році було не доплачено позивачу 684,12 грн (без вирахування податків).

Розмір індексованої орендної плати за 2021 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 8839,95 грн (8036,32*110,0%). Разом з цим, з наданої позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 23.08.2022 вбачається, що відповідач, провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором, нарахував ОСОБА_1 орендну плату у 2021 році в розмірі 7352,20 грн. Відтак, відповідачем у 2021 році було не доплачено позивачу 1487,75 грн (без вирахування податків).

Розмір індексованої орендної плати за 2022 рік (без індексації нормативно грошової оцінки землі) мав становити 11191,37 грн (8839,95*126,6%). Разом з цим, з наданої позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.04.2023 вбачається, що відповідач, провівши індексацію нормативно грошової оцінки землі замість індексації орендної плати, як це передбачено договором, нарахував ОСОБА_1 орендну плату у 2022 році в розмірі 7352,20 грн. Відтак, відповідачем у 2022 році було не доплачено позивачу 3839,17 грн (без вирахування податків).

Крім того, апеляційним судом з вказаних вище відомостей встановлено, що СТОВ «Придніпровське» у 2020-2021 роках нараховувало ОСОБА_1 додатково кошти в сумі 2700,00 грн та 2500,00 грн відповідно, однак, такий дохід позивача зазначений у відомостях з кодом 169 «Благодійна, у тому числі, гуманітарна допомога», а відтак, не може бути врахований до сплачених відповідачем позивачу орендних платежів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача недоплачених сум орендної плати.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за такою формою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Розрахунок 3 % річних здійснюється за такою формою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Відповідальність СТОВ «Придніпровське» за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за 2020 рік розраховується за період з 01.01.2021 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду):

Інфляційні втрати: IIc (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) х (100,2:100) = 1,30697897

Таким чином інфляційне збільшення складає: 684,12 x 1,30697897- 684,12 =210,01 грн.

3 % річних: 684,112 x 3 % x 848 : 365 : 100 = 47,68 грн.

Відповідальність СТОВ «Придніпровське» за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за 2021 рік розраховується за період з 01.01.2022 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду):

Інфляційні втрати: IIc (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100)х (100,2:100) = 1,30697897

Таким чином інфляційне збільшення складає: 1487,75 x 1,30697897- 1 1487,75 = 456,71 грн.

3 % річних: 1 487,75 x 3 % x 483 : 365 : 100 = 59,06 грн.

Відповідальність СТОВ «Придніпровське» за порушення грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за 2022 рік розраховується за період з 01.01.2023 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду):

Інфляційні втрати: IIc (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100)х (100,2:100) = 1.30697897

Таким чином інфляційне збільшення складає: 3839,17грн x 1.30697897- 3 839,17 = 1178,54 грн.

3 % річних: 3 839,17 x 3 % x 118 : 365 : 100 = 37,23 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в загальному розмірі 1845,26 грн та три проценти річних в загальному розмірі 143,97 грн.

Щодо нарахування та стягнення пені колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п. 14 Додаткової угоди від 10.04.2017 до Договору оренди земельної ділянки від 25.12.2007, у разі невнесення орендної плати з вини орендаря у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач, у зв`язку з неправильним розрахунком індексу інфляції орендної плати, прострочив сплату позивачу орендної плати в належному розмірі, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за спірним Договором оренди, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступний розрахунок.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Нарахування пені за 2020 рік (період нарахування 01.01.2021 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду)):

1)За період 01.01.2021 - 04.03.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 63 днів (прострочення) : 100 = 14,17 грн.

2)За період 05.03.2021 - 15.04.2021 : 6,50 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 6,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 10,23 грн.

3)За період 16.04.2021 - 22.07.2021 : 7,50 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 7,50 : 365) x 98 днів (прострочення) : 100 = 27,55 грн.

4)За період 23.07.2021 - 09.09.2021 : 8,00 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 8,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 = 14,69 грн.

5)За період 10.09.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 91 днів (прострочення) : 100 = 28,99 грн.

6)За період 10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100 = 14,17 грн.

7)За період 21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 100 = 49,86 грн.

8)За період 03.06.2022 - 28.03.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

684,12 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 330 днів (прострочення) : 100 = 309,26 грн.

Всього пені за прострочення сплати орендної плати у 2020 році: 468,92 грн.

Нарахування пені за 2021 рік (період нарахування 01.01.2022 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду)):

1)За період 01.01.2022 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ)

1487,75 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 20 днів (прострочення) : 100 = 14,67 грн.

2)За період 21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ)

1487,78 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 100 = 108,42грн.

3)За період 03.06.2022 - 28.03.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

1487,75 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 330 днів (прострочення) : 100 = 672,54 грн.

Всього пені за прострочення сплати орендної плати у 2021 році: 795,63 грн.

Нарахування пені за 2022 рік (період нарахування 01.01.2023 (наступний день за днем останнім для сплати орендної плати) по 28.04.2023 (день звернення до суду)):

За період 01.01.2023 - 28.04.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ)

3839,17 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 118 днів (прострочення) : 100 = 620,58 грн.

Всього пені за прострочення сплати орендної плати у 2022 році: 620,58 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню в загальному розмірі 1885,13 грн.

Щодо стягнення на користь позивача ПДФО та військового збору колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пп. 170.1.1 ПКУ податковим агентом платника податку орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Підпунктом 170.1.2 ПКУ передбачено, що податковим агентом платника податку орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об`єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в пп. 170.1.1 ПКУ (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

Разом з тим, об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу за повний чи неповний місяць оренди.

Доходи, від надання в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) нерухомого майна оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною п. 167.1 ПКУ.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ.

Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до відповідного бюджету або розрахункового документа на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений ст. 35-1 ПКУ.

Відповідно до п. 167.1 ПКУ ставка податку становить 18 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих)

Згідно з пп. 1.2 п. 16-1 розділу XX ПКУ об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ.

Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного пп. 1.2 п. 16-1 розділу XX ПКУ.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що ПДФО та військовий збір утримуються податковим агентом, у даному випадку, орендарем СТОВ «Придніпровське», під час нарахування орендарю орендної плати, і сплачуються (перераховуються) до відповідного бюджету.

Відтак, підстави для збільшення визначеної договором орендної плати на суму податків та зборів законодавством не непередбачені.

Тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача податків та зборів задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди колегія суддів зазначає таке.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначав, що у зв`язку з істотним порушенням умов Договору оренди земельної ділянки, позивачу завдана моральна шкода, яка проявилася у моральних переживаннях, нервових зривах, оскільки сума щорічної недоплати є для позивача істотною та впливає на його фінансовий стан. Систематичним невиконанням орендарем умов Договору, останній позбавив позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору, а саме грошових коштів, які були необхідні позивачу для забезпечення соціальних цінностей. Позивач вважав, що достатнім розміром для компенсації моральної шкоди буде сума 10000,00 грн, що є гарантією справедливої сатисфакції позивачу у зв`язку з протиправними діями відповідача щодо порушення укладеного Договору оренди земельної ділянки.

За змістом п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди немає, та останнім не доведено таких вимог належними доказами.

Неправильне здійснення відповідачем розрахунку індексу інфляції орендної плати, враховуючи, що все ж орендна плата позивачу сплачувалася, не може слугувати безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутні докази розладу здоров`я позивача внаслідок моральних переживань, які виникли в результаті зазначених подій.

Колегія суддів зазначає, що не всі негативні емоції досягають рівня страждання, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Апеляційний суд вважає, що стягнення на користь позивача заборгованості по орендній платі, інфляційних втрат, 3 % річних та пені є достатнім для відшкодування шкоди, завданої позивачу діями відповідача з порушення умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс-19) та від 28 вересня 2023 року у справі № 686/31892/19.

Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача СТОВ «Придніпровське» в суді першої інстанції здійснював адвокат Новіков М.В., що підтверджується ордером від 05.06.2023 серія СА № 1056533, договором про надання правової допомоги від 11.04.2023, детальним описом робіт, виконаних адвокатом, рахунками на оплату, актами про прийняття виконаних робіт, платіжними інструкціями.

При цьому адвокат Новіков М.В., у відповідності до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, а саме з відзивом подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи 150000 грн (т. 1 а.с. 54).

Відповідно до пп. 6.1 Договору про надання правової допомоги від 11.04.2023, вартість правової допомоги визначається у рахунках, що бюро надає клієнту (т. 2 а.с. 35).

Згідно з пп. 6.3 Договору про надання правової допомоги від 11.04.2023, у зв`язку з тим, що неможливо передбачити наперед події, які можуть статися протягом часу розгляду справ, неефективністю роботи державних органів, адвокат не може наперед гарантувати результати розгляду справ, у зв`язку з чим, надані послуги з правової допомоги та понесені витрати підлягають оплаті незалежно від кінцевого результату розгляду справ, надані послуги з правової допомоги та понесені витрати підлягають оплаті незалежно від кінцевого результату розгляду справ.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат при розгляді даної справи представником відповідача ОСОБА_3 надано суду: 1) копії Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське» та копії Договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Новіков та партнери» та СТОВ «Придніпровське», відповідно до змісту яких: предметом договору є надання клієнту правової допомоги адвокатом Новіковим М.В. (п. 1.1. Договорів); адвокат має право представляти клієнта перед усіма юридичними та фізичними особами, в усіх державних органах; вести усі справи в усіх судах (п.п. 2.1., 2.2. Договорів); вартість правової допомоги визначаються у рахунках, що бюро надає клієнту (п. 6.1. Договорів);

2) Детальний опис робіт виконаних адвокатом Новіковим М.В. необхідних для надання правничої допомоги СТОВ «Придніпровське» у справі № 709/555/23, у якому зазначено назву робіт, виконаних адвокатом, та вартість таких послуг;

3) копії рахунків Адвокатських бюро «Новіков та партнери» та «Новікова Михайла», копії актів про прийняття виконаних робіт, укладених між Адвокатськими бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» та СТОВ «Придніпровське», копії платіжних інструкцій про сплату СТОВ «Придніпровське» грошових коштів Адвокатським бюро «Новіков та партнери», «Новікова Михайла» за надані послуги.

Крім цього, матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката Новікова М.В., орієнтовний розрахунок судових витрат, понесених відповідачем, наданий при поданні відзиву на позовну заяву.

З детального опису робіт, виконаних адвокатом Новіковим М.В., необхідних для надання правничої допомоги СТОВ «Придніпровське» у справі № 709/555/23, вбачається, що адвокатом Новіковим М.В. надані такі послуги:

1) Проведено ознайомлення з матеріалами справи. Підготовлено відзив на позов. Відзив на позов направлено позивачу та до суду. Вартість виконаних робіт 12300 грн.

2) Підготовлено заперечення на відповідь на відзив. Заперечення направлено позивачу та до суду. Вартість виконаних робіт 7800 грн.

3) 05.10.2023 та 23.10.2023 адвокат провів підготовку до засідань і прийняв участь у підготовчих засіданнях. Вартість виконаних робіт 7200 грн.

4) 11.04.2023 адвокат провів підготовку до засідання і прийняв участь у судовому засіданні. Вартість виконаних робіт 7800 грн.

5) Підготовлено письмовий виступ у дебатах. 27.02.2024 адвокат прийняв участь у судовому засіданні: проведено виступ у дебатах. Письмовий виступ у дебатах направлено до суду. Вартість виконаних робіт 7000 грн.

Всього вартість наданих послуг адвокатом 42100 грн (т. 2 а.с. 37).

За виконання робіт, зазначених у п. 1 детального опису робіт, виконаних адвокатом, АБ «НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» складено рахунок № 10 від 07.07.2023 на суму 12300 грн та акт № 10 про прийняття виконаних робіт від 07.07.2023 (т. 2 а.с. 38-39).

Відповідно до платіжної інструкції № 11/07/2023, СТОВ «Придніпровське» сплатило АБ«НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» 12300,00 грн за правову допомогу згідно договору (т. 2 а.с. 40).

За виконання робіт, зазначених у п. 2 детального опису робіт, виконаних адвокатом, АБ «НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» складено рахунок № 2 від 01.09.2023 на суму 7800 грн та акт № 2 про прийняття виконаних робіт від 01.09.2023 (т. 2 а.с. 41-42).

Згідно до платіжної інструкції № 13365_00000/aa3ca b02-b2a9-41f9-9 від 04.09.2023, СТОВ «Придніпровське» сплатило АБ«НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» 7800 грн за правову допомогу за договором від 11.04.2023 у справі № 709/555/23 (т. 2 а.с. 43).

За виконання робіт, зазначених у п. 3 детального опису робіт, виконаних адвокатом, АБ «НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» складено рахунок № 9 від 01.11.2023 на суму 7200 грн та акт № 9 про прийняття виконаних робіт від 01.11.2023 (т. 2 а.с. 44-45).

Відповідно до платіжної інструкції № 13743-00000/f5eab 1c2-e6a2-4305-a1d1-4e23568a195f від 06.11.2023, СТОВ «Придніпровське» сплатило АБ «НОВІКОВА ТА ПАРТНЕРИ» 7200 грн за правову допомогу згідно з договором від 11.04.2023 у справі № 709/555/23 (т. 2 а.с. 46).

За виконання робіт, зазначених у п. 4 детального опису робіт, виконаних адвокатом, АБ «НОВІКОВА МИХАЙЛА» складено рахунок № 13 від 03.01.2024 на суму 7800 грн та акт № 13 про прийняття виконаних робіт від 03.01.2024 (т. 2 а.с. 47-48).

Згідно до платіжної інструкції від 04/01/2024, СТОВ «Придніпровське» сплатило АБ «НОВІКОВА МИХАЙЛА» 7800 грн за правову допомогу згідно з договором від 11.04.2023 у справі № 709/555/23 (т. 2 а.с. 49).

За виконання робіт, зазначених у п. 5 детального опису робіт, виконаних адвокатом, АБ «НОВІКОВА МИХАЙЛА» складено рахунок № 13 від 29.02.2024 на суму 7000 грн та акт № 13 про прийняття виконаних робіт від 29.02.2024 (т. 2 а.с. 50-51).

Відповідно до платіжної інструкції від 29.02.2024, СТОВ «Придніпровське» сплатило АБ «НОВІКОВА МИХАЙЛА» 7000 грн за правову допомогу по рахунку № 13 від 29.02.2024 (т. 2 а.с. 52).

Водночас матеріали справи містять клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в якому зазначено, що представником відповідача долучено договір про надання правової допомоги від 11.04.2023, укладений між ним та відповідачем, в якому не визначено порядок обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, вказане виключає об`єктивну можливість встановити домовленість між адвокатом та клієнтом щодо розміру гонорару адвоката.

Крім того, у клопотанні вказано, що вартість витрат на надання правової допомоги у розмірі 42100 грн не є співмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання надання послуг та з обсягом наданих адвокатом послуг.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 , рівень доходу останнього складає 5485,43 грн на місяць, а отже стягнення з нього на користь СТОВ «Придніпровське» вказаної суми, фактично стане для позивача борговим ярмом та позбавить його будь-яких засобів для існування, враховуючи його вік та стан здоров`я (т. 2 а.с. 63).

Колегія суддів враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, зазначений у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, викладений таким чином: «Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару)».

У вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду також зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Як встановлено з договору про надання правової допомоги від 11.04.2023, укладеного між АБ «НОВІКОВ ТА ПАРТНЕРИ» та СТОВ «Придніпровське», зокрема пп.6.1, вартість правової допомоги визначаються у рахунках, що бюро надає клієнту. Інших домовленостей щодо порядку визначення та обчислення вартості правової допомоги вказаний договір не містить.

Аналізуючи пп. 6.1 зазначеного договору, колегія суддів вважає, що договір про надання правової допомоги не містить ні фіксованого розміру гонорару адвоката, ні його погодинної оплати. Договір про надання правової допомоги від 11.04.2023 взагалі не містить інформації про порядок обчислення вартості правової допомоги, наданої адвокатом.

Однак, оскільки матеріали справи містять рахунки на оплату адвокатських послуг, акти про прийняття виконаних робіт, квитанції про оплату послуг адвоката, апеляційний суд доходить висновку про наявність договірних відносин між адвокатом та клієнтом, а також дійсності витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, такі послуги як проведення ознайомлення з матеріалами справи та направлення відзиву на позов (п. 1 детального опису робіт), направлення заперечення позивачу та до суду (п. 2 детального опису робіт), підготовка адвоката до засідання (п. 4 детального опису робіт), підготовка адвокатом виступу у судових дебатах, письмовий виступ у дебатах направлено до суду (п. 5 детального опису робіт) не охоплюється вимогами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не відносяться до професійної правничої допомоги, яка підлягає компенсації іншою стороною спору.

За підготовку відзиву на позов співмірною сумою, на думку суду, є 2000 грн. При цьому, сума в 1000 грн за написання заперечення на відповідь на відзив, суд вважає такою, що відповідатиме принципу співмірності судових витрат.

Разом з тим, послуги з підготовки до засідань, визначені у п.п. 3, 4, не потребують значних зусиль для їх підготовки.

Обґрунтованою сумою за участь представника в одному судому засіданні колегія суддів вважає 1000 грн. Відтак, участь адвоката Новікова М.В. у судових засіданнях 05.10.2023, 23.10.2023, 11.04.2023, 27.02.2024 складає 4000 грн.

Таким чином, загальна вартість наданих адвокатом Новіковим М.В. послуг з правничої допомоги в суді першої інстанції становить 7000,00 грн.

Однак, враховуючи наявність клопотання сторони позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від 11.03.2024, а також майновий стан позивача, що підтверджується довідкою про доходи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити визначену вищу суму судових витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки колегія суддів приходить до висновку про задоволення частково позовних вимог, то з відповідача підлягає стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 976,70 та за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в розмірі 1465,05 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сініціної Оксани Петрівни задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди, скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за договором оренди, передачу земельної ділянки власнику та стягнення моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в сумі 6011,04 грн з утриманням передбачених законом податків та зборів.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в загальному розмірі 1845,26 грн та три проценти річних в загальному розмірі 143,97 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 пеню в загальному розмірі 1885,13 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 976,70 грн та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1465,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське» судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2024 року.

Головуючий: Л.І. Василенко

Судді : О.В. Карпенко

О.М. Новіков