Справа № 366/810/23
Провадження № 2-др/366/1/24
16.01.2024 смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Іванків Київської області заяву ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження», про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Суть рішення у справі
18.07.2023 рішенням Іванківського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ДП «ЦОТІЗ» (далі - Відповідач) задоволено часткового. В тому числі з Позивача стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1370, 99 грн.
25.12.2023 Позивач звернувся в суд із заявою, у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 13.12.2023, просив здійснити перерахунок судового збору. Позивач вважає, що він не повинен сплачувати судовий збір.
Позивач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі. Заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином. Заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення від представника Відповідача не надходило.
Неприбуття учасників розгляду справи у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені судом обставини та застосовані норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
судом не вирішено питання про судові витрати;
суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Судом встановлено, що позовні вимоги Позивача зводились до:
Визнання протиправними дії Відповідача, які полягали у не нарахуванні Позивачу: частини заробітної плати, зокрема щомісячної премії у розмірі 10 %, що є мінімальною межею розміру, передбаченої колективним договором ДП «ЦОТІЗ»; двох середньомісячних заробітних плат матеріальної (вихідної) допомоги, передбаченої Колективним договором ДП «ЦОТІЗ» та ст. 44 КЗпП України, що стало причиною заборгованості відповідача перед позивачем, зокрема у не нарахуванні та невиплаті:
2. Зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити позивачу зазначену заборгованість.
3. Зобов`язання Відповідача виплатити позивачу:
4. Стягнення з Відповідача на користь позивача 182101,23 грн., при умові, що відповідач зобов`язується погасити заборгованість позивачу до кінця місяця у якому винесено рішення суду (або 247198, 23 грн., у разі перевищення шести місяців від дати звільнення Позивача).
Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 18.07.2023, позов ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправними дії Відповідача, які полягали у не нарахуванні Заявнику передбачених Колективним договором ДП «ЦОТІЗ» та ст. 44 КЗпП України двох середньомісячних заробітних плат матеріальної (вихідної) допомоги при звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Стягнуто з Відповідача на користь Позивача:

заборгованість з виплати матеріальної допомоги при звільненні згідно умов Колективного договору у розмірі 2 (двох) середньомісячних зарплат відповідного працівника, що становить 43 398 грн. (сорок три тисячі триста дев`яносто вісім гривень).

компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, передбачену Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини прибутків у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 у розмірі 1605, 70 грн. (одна тисяча шістсот п`ять гривень 70 копійок).

середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5 000 грн.;

моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати, зокрема:

стягнуто з Відповідача на користь Позивача понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 177, 13 грн.

Стягнуто з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1849,81 грн.

Стягнуто з Позивача на користь держави судовий збір у розмірі 1370,99 грн.

При цьому, у мотивувальній частині рішення детально обґрунтовано підстави прийняття відповідного рішення по кожній з позовних вимог:

«….. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 цієї статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За подання позовної вимоги про стягнення заробітної плати, яка складається з двох середньомісячних заробітних плат як матеріальної допомоги при звільненні, Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., однак був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»

Ця позовна вимога задоволена у повному обсязі. Відповідно з Відповідача на користь держави за цю вимогу підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

За подання позовної вимоги про стягнення 10 % премії від посадового окладу, яка у відповідності до статті 2 Закону України «Про оплату праці» входить у структуру заробітної плати, Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., однак був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено, а тому, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Позовна вимога про стягнення компенсації, визначеної Законом № 2050-ІІІ та постановою КМУ № 159, за яку Позивач мав сплатити 1073, 60 грн., однак судовий збір не сплатив. За подання цієї позовної вимоги він не звільняється від сплати судового збору.

Ця позовна вимога фактично задоволена на 72,3 %. Відповідно, на користь держави за цю вимогу підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеній вимозі: з Позивача у розмірі 297, 39 грн.; з Відповідача у розмірі 776, 21 грн.

У задоволені позовної вимоги про стягнення 3 % річних від суми заборгованості в порядку ст. 625 ЦК України відмовлено.

За подання цієї позовної вимоги Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., однак судовий збір не сплатив.

За подання цієї позовної вимоги він не звільняється від сплати судового збору. Відповідно, з Позивача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

За подання позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147, 20 грн., що є пропорційним 1073, 60 грн. за кожну з вимог. (а.с. 44 Т. 2).

Позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні фактично задоволена на 7,7 %, а тому, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 82, 66 грн. пропорційно задоволеній позовній вимозі.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди фактично задоволена на 8,8%, відповідно, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового у розмірі 94, 47 грн. пропорційно задоволеній позовній вимозі……»

Матеріали цивільної справи витребувані Київським апеляційним судом у зв`язку з подачею Відповідачем апеляційної скарги, та ще не повернені до Іванківського районного суду Київської області.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного реєстру судових рішень.

З Єдиного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду 13.12.2023 апеляційну скаргу Відповідача у зазначеній цивільній справі задоволено частково:

рішення Іванківського районного суду Київської області від 18.07.2023 року в частині стягнення з Відповідача на користь заявника компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1605,70 грн. скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено Заявнику в позові до Відповідача про стягнення компенсації втрати заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В іншій частині, в тому числі щодо розподілу судових витрат, рішення Іванківського районного суду Київської області від 18.07.2023 залишено без змін.

Отже, рішенням суду вирішено питання про судові витрати, які складаються із судового збору і рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не скасовано і не змінено, а отже підстави для ухвалення рішення, в тому числі додаткового, відсутні.

Інші доводи заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення в частині надання роз`яснень в порядку ст. 271 ЦПК України, зводяться до його незгоди з рішенням суду від 18.07.2023 в частині судових витрат, що є підставою для звернення з апеляційною скаргою на рішення суду, а не надання йому роз`яснення.

Однак, суд вважає доцільним зазначити, що Позивач припускається логічної помилки у викладеному ним розрахунку розподілу судових витрат.

Зокрема, Позивач бере як основу розрахунку 1% від позовної вимоги, тоді як законом встановлено мінімальний розмір судового збору, відповідно, він не може бути меншим за цей розрахунок (на час вирішення спору це 1073, 60 грн.)

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлена ставка судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, розрахунок судового збору, який проводився, визначався судом у урахуванням наведених норм і детально обґрунтований у мотивувальній частині рішення суду від 18.07.2023.

Сума судового збору у розмірі 2147, 20 грн. сплачувалась Позивачем за подання позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (1073, 60 грн.) та стягнення моральної шкоди (1073, 60 грн.).

Розрахунок розподілу судових витрат проведений у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, про що детально зазначено в мотивувальній частині рішення суду від 18.07.2023.

Позивач не був позбавлений можливості звернутись у визначений строк з апеляційною скаргою на рішення суду від 18.07.2023 для оскарження рішення в частині розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

За таких обставин, заява Позивача про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 270, 354, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження», про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його складення (16.01.2024) безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 16.01.2024.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державне підприємство «Центр організаційно-технічного і інформаційного забезпечення управління зоною відчуження» (07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. К. Лібкнехта, 10. Код ).

Суддя Н.П. Слободян