Провадження № 2/686/6801/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.12.2024

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді: Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Лоб .А.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 який обґрунтовує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.11.2014 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 на його користь 51 497,42 грн. за публічним договором прокату автомобіля від 01.03.2014 року.

04.06.2015 року відкрито провадження № 47679161 за виконавчим листом по справі № 686/18389/14-ц.

26.03.2020 означене виконавче провадження було завершене без виконання, а виконавчий лист втрачено виконавчою службою.

13.09.2024 відкрито провадження № 760 46499 на підставі дубліката виконавчого листата поновлено строк для пред`явлення його до виконання.

На даний час рішення суду у справі не виконано.

Відповідач має не виконане грошове зобов`язання в сумі 51 497, 42 грн.,тому відповідно до частини 2 статі 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З цих підстав ним проведено розрахунок інфляційних втрат, відповідно до якого у період з 03.11.2014 по 31.08.2024 розмір індексації на суму 51 497.42 грн. складає 130 647.44 грн., а розмір трьох відсотків річних за означений період складає 15 183.96 грн. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача 145 831.40 грн. та судовий збір в сумі 1 458.31 грн.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судових засідань повідомлений належним чином.

На адресу суду відзиву на позов від відповідача не надходило.

Оскільки відповідач вважається належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили, відзиву не подали, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.

Проаналізувавши доводи представника позивача, викладені у поданій позовній заяві, дослідивши матеріали справи доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2014 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Цим рішенням стягнуто на користь позивача з ОСОБА_2 51 497,42 грн. за публічним договором прокату автомобіля від 01.03.2014.

Означене рішення від 03.11.2014 не оскаржувалось та набрало законної сили 30.01.2015 року.

04.06.2015 відкрито виконавче провадження № 7679161 за виконавчим листом по справі № 686/18389/14-ц.

26.03.2020 виконавче провадження № 47679161 було завершене без виконання, а виконавчий лист втрачено виконавчою службою.

25.06.2024 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа № 686/18389/14-ц та видано дублікат виконавчого листа. 13.09.2024 відкрито виконавче провадження № 76046499 на підставі дубліката виконавчого листа

В даний час рішення суду не виконано в повному обсязі, що підтверджується інформаційним листом Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за № 155598 від 25.11.2024.

Унаслідок невиконання рішення суду позивач просить стягнути з відповідача індексацію за період з 03.11.2014 по 31.08.2024 нараховану на суму боргу в розмірі 51 497.42 грн. та складає 130 647.44 грн. та три відсотки річних за означений період в сумі 15 183.96 грн. Проте така позиція позивача не відповідає вимогам закону.

Згідно положень частини 2 статі 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує, що позивач просить застосувати стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання у період з 03.11.2014.2021 по 31.08.2024 року.

Однак, зобов`язання відшкодувати завдану шкоду в розмірі 51 497.42 грн. виникло у відповідача перед фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2014 року, з дати набрання ним законної сили, тобто з 30 січня 2015.

Таким чином, розмір інфляційних втрат розраховується за період з 30.01.2015 по 31.08.2024, і становить 116 826.89 грн. та трьох відсотків річних 14 819.00 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а також у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Отже, у сторони відповідача на підставі рішення суду грошове зобов`язання перед позивачем за період вказаний у позові (з 03.11.2014.2021 по 30.01.2015) не виникло, його не існувало, оскільки ще не було присудженим, а відтак і не є простроченим.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку суми боргу інфляційних втрат за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

Такий правовий висновок, викладений, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 04 червня 2019 року в справі №916/190/18, п.64).

У постанові Верховного Суду від 30.03.2016 року у справі № 6-2168 цс 15 викладено висновок, що за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних. Однак такого прострочення у зазначений період нарахування інфляційних втрат позивач не допустив.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, уразі відмови від позову на позивача.

Оскільки, судом позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1458,31 грн. х 131 645,89 грн. : 145 831.40 грн. = 1 316, 45 грн. грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 1048, 1049, 1054, 1055ЦК України керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 141, 247, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 116 826.89 грн. інфляційних втрат та 14 819,00 грн. трьох відсотків річних за період з 30.01.2015 по 31.08.2024, а всього 131 645,89 грн. та 1 316,45 грн. судового збору.

У задоволені решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Хмельницьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ;

Суддя: