провадження № 2-н/0285/384/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сташків Т.Г., розглянувши матеріали справи № 755/20004/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.11.2024 року суддя Дніпровського районного суду м. Київ постановив ухвалу про передачу справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.

11.12.2024 року цивільна справа надійшла до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Вирішуючи питання щодо прийняття справи до розгляду встановлено наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Нормами ЦПК України встановлена загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивач скористався своїм диспозитивним правом щодо вибору підсудності за місцем свого проживання, що відповідає положенням ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

В даному випадку суддею Дніпровського районного суду м. Києва порушено диспозитивне право позивача, оскільки зміна підсудності відповідно до ст. 28 ЦПК України не належить до компетенції суду.

Суд при ухваленні рішення про зміну підсудності дані норми процесуального закону не врахував, направивши справу до суду за місцем проживання боржника самовільно обравши правило загальної підсудності, проігнорувавши право заявника на альтернативну підсудність за місцем проживання

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

З огляду на наведене дана справа передана Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області з порушенням правил територіальної підсудності та підлягає передачі до Шевченківського районного суду м. Києва за зареєстрованим місцем проживання заявника.

Керуючись статтями 27, 30-31, 163, 165, 167, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали справи № 755/20004/24 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення аліментів з ОСОБА_2 передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення чи підписання.

Дата підписання ухвали 13.12.2024 року.

Суддя Т.Г. Сташків