Номер провадження: 22-ц/813/3447/24
Справа № 498/564/23
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н.С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пухи А.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області

третя особа: Великомихайлівська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Чернецької Н.С., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: Великомихайлівська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

03 травня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права на земельну частку ( пай) у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Гребеніківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області від 28 січня 2008 року, актовий запис № 02.

Родинні відносини між нею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 26 квітня 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де згідно актового запису № 48 від 02 грудня 1961 року, матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 103 від 14 листопада 2007 року. ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 про що свідчить довідка видана Гребениківським старостинським округом Роздільнянського району Одеської області № 63 від 03 квітня 2023 року.

З метою оформлення спадщини, як спадкоємець за законом вона неодноразово зверталася до Великомихайлівського Державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про відкриття спадщини. Так листом від 12.06.2018 року за № 1028/01-16 їй повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на право на земельну частку ( пай) посвідчене сертифікатом неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду.

У січні 2022 року вона знову звернулася до Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про відкриття спадщини. Спадкову справу відкрито за № 38/2022 та видано їй витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі. Державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області було надано лист за № 102/02-14/38-2022 від 31 січня 2022 року, в якому було роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало матері - ОСОБА_2 буде видано на її ім`я після пред`явлення усіх необхідних документів. Тобто, для того, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину потрібно подати сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкоємця. Однак, сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0545474, що видавався на ім`я ОСОБА_2 був втрачений під час переїзду.

Єдиним способом отримати спадщину за законом на право на земельну частку ( пай), що належала її матері є звернення до суду. Запис в книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку ( пай) здійснено за порядковим номером 272, сторінка 45 зареєстровано сертифікат на земельну частку ( пай) серії ОД № 0545474 на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № 63 від 08 лютого 2022 року виданою Великомихайлівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області. Факт отримання сертифікату на право на земельну частку ( пай) виданого на підставі розпорядження Великомихайлівської районної адміністрації Одеської області від 10 грудня 1997 року № 480 А-97 покійною ОСОБА_3 підтверджується записом № 272 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) що видаються по Гребенківський сільській раді, завірені належним чином ксерокопії розпорядження від 10.12.1997 року № 480 А-97 та книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай), що видаються по Гребениківській сільській раді.

07 квітня 2023 року у районній газеті « єдність2 опубліковано оголошення про втрату сертифікату на земельну частку ( пай) виданого на ім`я ОСОБА_2 . Родинні відносини між нею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 підтверджується її повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 26 квітня 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де згідно актового запису № 48 від 02 грудня 1961 року, матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: Великомихайлівська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом відмовити.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що позивачем було розміщено оголошення в ЗМІ про втрату сертифікату на земельну частку ( пай) серії ОД № 0545474 на ім`я ОСОБА_2 , тобто позивачем не надано доказів втрати нею документа, що засвідчує право на земельну частку ( пай) спадкодавця.

Крім того, в матеріалах справи містяться два листи роз`яснення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1028/01-16 від 12.06. 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на право на земельну частку /пай, посвідчене сертифікатом, неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та № 02-14/38-2022 року від 31.01. 2022 року згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що 31 січня 2022 року за її заявою про видачу свідоцтва на успадковане майно відкрита спадкова № 38/2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на належне їй майно буде видано за законом після пред`явлення усіх необхідних документів та сплати передбачених законодавством платежів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про безпідставність позовної вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), оскільки позивачем не доведено втрату документу та нотаріусом не було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину щодо земельної ділянки, тобто позивачем не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи містилось достатньо доказів, а саме: оголошення в ЗМІ про втрату сертифікатів на земельну частку(пай), а також лист Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори від 12 червня 2018, про відмову у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Щодо явки сторін.

Сторони, будучі повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, що відповідно до вимог ч. 2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гребеники Великомихайлівського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 28 січня 2008 року було зроблено відповідний актовий запис за № 02, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим виконкомом Гребениківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області.

Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого повторно 26 квітня 2018 року Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, з якого вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батьки вказано: мати « ОСОБА_2 ».

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 14 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, з якого вбачається, що 14 листопада 2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14 листопада 2007 року , зроблено відповідний актовий запис № 103. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Також в матеріалах справи наявна довідка Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 63 від 03.04.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із нею була зареєстрована і проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, в матеріалах справи наявна копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68320146 від 31.01.2022 року, з якого вбачається, що 31 січня 2022 року Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 38/2022 року відносно майна ОСОБА_2 .

В матеріалах справи, наявна відповідь на звернення Роздільнянської районної державної адміністрації з якої вбачається, що надано архівну копію розпорядження, № 303-А/97 від 21.07.1997 року « про затвердження земельного паю по КСП ім.. Кірове», з якої вбачається, що на підставі довідки земельної комісії КСП ім.. Кірова, в зв`язку з уточненням списків сленів КСП на виконання Указу Президента України від 08 серпня 1995 року Н-р 720-А/95 « Про порядок паювання земель переданих у колективну власність; сільськогосподарським підприємствам і організаціям: внести зміни в розпорядження 303 А/97 від 21 липня 1997 року перший пункт викласти в такій редакції: затвердити земельний пай по колективному сільськогосподарському підприємству ім.. Кірова в сумі 17 тис. 842 грн. або 6, 6 умовних кадастрових гектарів на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства. Важати таким, що втратило чинність розпорядження райдержадміністрації 303 А/97 від 21 липня 1997 року.

Також в матеріалах справи наявна довідка № 63 від 08 лютого 2022 року видана виконавчим комітетом Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, з якої вбачається, що згідно запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за порядковим номером 272, стор. 45 зареєстровано сертифікат на земельну частку пай ( серії ) ОД № 0545474 на ім`я ОСОБА_2 .

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 49 від 03.02.2022 року, з якої вбачається, що земельний пай, який належав ОСОБА_2 розташований за межами села Гребеники Роздільнянського району Одеської області на масиві № 2, земельна ділянка № НОМЕР_6 .

В матеріалах справи наявний лист роз`ясненя № 1028/01-16 від 12.06. 2018 року наданий Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на право на земельну частку /пай, посвідчене сертифікатом, неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Для встановлення права власності на право на земельну частку/пай посвідчене сертифікатом,їй необхідно звернутися до суду.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист роз`ясненя № 02-14/38-2022 року від 31.01. 2022 року наданий Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено, що 31 січня 2022 року за її заявою про видачу свідоцтва на успадковане майно відкрита спадкова № 38/2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на належне їй майно буде видане за законом після пред`явлення усіх необхідних документів та сплати передбачених законодавством платежів.

У спадковій справі № 38/2022 Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори щодо майна ОСОБА_2 наявні наступні документи - заява ОСОБА_1 яка надійшла до нотаріальної контори 31.01.2022 року, про прийняття спадщини її матері ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 виданого 28 січня 2008 року виконкомом Гребениківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області; довідка № 44 від 31.01.2022 року видана Великомихайлівською селищною радою Роздільнянського району Одеської області; інформаційна довідка зі спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 68320070 від 31.01.2022 року; інформаційна довідка зі спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № 68320083 від 31.01.2022 року; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68320146 від 31.01.2022 року; свідоцтво про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Гребениківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 видане 14 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 .

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст. 81,131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Суд першої інстанції, зазначив, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що позивачем було розміщено оголошення в ЗМІ про втрату сертифікату на земельну частку ( пай) серії ОД № 0545474 на ім`я ОСОБА_2 , тобто позивачем не надано доказів втрати нею документа, що засвідчує право на земельну частку ( пай) спадкодавця.

Колегій суддів погоджується з вказаним висновком та відхиляє доводи в цій частині з огляду на наступне.

З додатків доданих до позовної заяви вбачається, що відсутній такий доказ як оголошення про втрату сертифікату на земельну частку ( пай) виданого на ім`я ОСОБА_2 , проте апелянт додає такий доказ до апеляційної скарги.

Проте, відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Скаржник є позивачем у справі, тому мав об`єктивну можливість подати докази до позовної заяви або в суді першої інстанції. Оскільки скаржник не навів поважних причин не подання цих доказів до районного суду, які були додані ним до апеляційної скарги, тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови.

Так , в матеріалах справи містяться два листи роз`яснення Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1028/01-16 від 12.06. 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на право на земельну частку /пай, посвідчене сертифікатом, неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та № 02-14/38-2022 року від 31.01. 2022 року згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що 31 січня 2022 року за її заявою про видачу свідоцтва на успадковане майно відкрита спадкова № 38/2022 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на належне їй майно буде видано за законом після пред`явлення усіх необхідних документів та сплати передбачених законодавством платежів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовної вимоги щодо визнання права на земельну частку (пай), оскільки позивачем не доведено втрату документу та нотаріусом не було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину щодо земельної ділянки, тобто позивачем не надано належних та допустимих доказів існування перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи міститься лист Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори від 12 червня 2018 №1028/01-16, про відмову у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом, неможливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд відхиляє, оскільки у відповідності до глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом МЮ України 22.02.2012р. №296/5, про відмову особі у вчиненні нотаріальних дій нотаріус виносить вмотивовану постанову, в якій зокрема, зазначається причина такої відмови з посиланням на чинне законодавство та порядок і строки оскарження відмови.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 05.06.2019 по справі №554/3192/16-ц висловлена правова позиція про те, що при вирішенні справ про спадкування слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Проте матеріали справи не містять такої постанови.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі які були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 червня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко