ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Москвіної Тетяни Валеріївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна, ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця і зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С., ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_2 посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року у справі №201/1621/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на користь матері ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення з 08 лютого 2013 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, починаючи стягнення з 08 лютого 2013 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року змінено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року у справі № 201/1621/13-ц, а саме - зменшено розмір стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з 2 000 грн. до 500 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття починаючи з 08 лютого 2013 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року видано дублікат виконавчого листа у справі № 201/1621/13-ц. 01 березня 2024 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74319057 з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц виданого 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. 16 квітня 2024 року представником ОСОБА_2 , адвокатом Сиромятниковим Е.О. було подано до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання про надання розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню №74319057 та врахування попередніх платежів щодо сплати аліментів. Можливість подання такого клопотання і обов`язок виконавця надати на нього відповідь прямо передбачені діючою редакцією Закону України Про виконавче провадження (ч. 4 ст. 71). У відповідності до вищезазначеного клопотання, адвокат Сиромятников Е.О. повідомляв державного виконавця Нечай Л.С. про факт сплати ОСОБА_2 аліментів ОСОБА_1 у загальній сумі 83 241 грн. після того, як 07 грудня 2018 року було закінчено виконавче провадження №37446996 та просив надати розрахунок заборгованості ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №74319057, а також, просив під час здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_2 - врахувати факти викладені у цьому клопотанні та додані до нього документи. При цьому, до самого клопотання додавались копії документів, які доводять факт сплати ОСОБА_2 аліментів у загальній сумі 83 241грн. 27 червня 2024 року адвокат Сиромятников Е.О. отримав засобами електронної пошти від державного виконавця Нечай Л.С. розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №74319057, у відповідності до якого, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 в межах зазначеного виконавчого провадження становить 62232 грн. 50 коп., а також зазначено, що ОСОБА_2 було сплачено в якості аліментів на утримання дитини загалом лише 20 800 грн. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. щодо незарахування в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №74319057 з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц, виданого 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, грошових коштів у розмірі 62 441 грн., які були сплачені ОСОБА_2 ; зобов`язати державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. врахувати в розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057 з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц виданого 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, не враховані раніше грошові кошти сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_2 . Визнано неправомірними дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. щодо незарахування в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №74319057, яке здійснюється за виконавчим листом № 201/1621/13-ц виданим Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн. Зобов`язано державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. врахувати (зарахувати) в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057, яке здійснюється за виконавчим листом №201/1621/13-ц виданим 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, невраховані раніше в розрахунку заборгованості грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн.

В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Москвіна Т.В. просить ухвалу суду від 25 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Сиромятников Е.О. просить ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану, апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Москвіної Т.В. залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскарженою ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_2 . Визнано неправомірними дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. щодо не зарахування в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №74319057, яке здійснюється за виконавчим листом № 201/1621/13-ц виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн. Зобов`язано державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. врахувати (зарахувати) в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057, яке здійснюється за виконавчим листом №201/1621/13-ц виданим 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, невраховані раніше в розрахунку заборгованості грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн.

Однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування ухвали суду та ухвалення у скасованій частині нового рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу.

Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону УкраїниПро виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року (розділ ХVI), у заяві про примусове виконання рішення, що є підставою для відкриття виконавчого провадження, зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих аліментних сум; реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання аліментних сум (за наявності).

Виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження.

У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

За правилами, встановленими статтею 185 СК, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Такі кошти, що витрачаються батьками дітей на організацію їхнього відпочинку, оздоровлення, розвиток здібностей чи лікування за своєю правовою природою є додатковими витратами, порядок несення яких урегульовано приписами статті 185 СК.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

У справі встановлено, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року у справі №201/1621/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину та на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на користь матері ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення з 08 лютого 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі - 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років, починаючи стягнення з 08 лютого 2013 року (т.2 а.с.86, 87).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2013 року змінено, а саме зменшено розмір стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 з 2 000 грн. до 500 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття починаючи з 08 лютого 2013 року .

Судом встановлено та визнається сторонами, вказане рішення набрало законної сили 04 листопада 2013 року та на його виконання були видані виконавчі листи, які були направлені для виконання за місцем знаходження боржника.

Також визнано сторонами, у 2018 році вони дійшли до добровільного врегулювання аліментних зобов`язань і ОСОБА_1 забрала виконавчий лист з виконавчої служби та державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 грудня 2018 року виконавче провадження №37446996 з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц виданого 25 березня 2013 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська (т.1 а.с.148, 149).

Станом на 07 грудня 2018 року у ОСОБА_2 була відсутня заборгованість перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів.

Встановлено, з 2018 року по 2023 рік ОСОБА_2 в добровільному порядку сплачував аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина ОСОБА_4 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа. Видано дублікат виконавчого листа у справі №201/1621/13-ц для примусового виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2013 року, а саме: Зменшити розмір стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 з 2000 грн. до 500 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття починаючи з 08 лютого 2013 року (т.1 а.с.129-131).

Дублікат виконавчого листа №201/1621/13-ц виданий Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська 08 січня 2024 року (т.1 а.с.125, 126).

З копії виконавчого провадження № 74319057 вбачається, 01 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 08 січня 2024 року (т.1 а.с.122-124).

01 березня 2024 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74319057 з примусового виконання виконавчого листа №201/1621/13-ц виданого 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська (т.1 а.с.134, 135).

16 квітня 2024 року представником ОСОБА_2 адвокатом Сиромятниковим Е.О. було подано до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання про надання розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню №74319057 та врахування попередніх платежів щодо сплати аліментів (т.1 а.с.139-145).

Відповідно до зазначеного клопотання, адвокат Сиромятников Е.О. повідомляв державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. про факт сплати ОСОБА_2 аліментів ОСОБА_1 у загальній сумі 83 241 грн. після того, як 07 грудня 2018 року було закінчено виконавче провадження №37446996 та просив надати розрахунок заборгованості ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 74319057, а також, просив під час здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_2 - врахувати факти викладені у цьому клопотанні та додані до нього документи.

З наданих адвокатом Сиромятниковим Е.О. державному виконавцю Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. квитанцій вбачається, ОСОБА_2 сплачував грошові кошти в якості аліментів на утримання ОСОБА_3 , що підтверджується наступним:

- 16 грудня 2018 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 200 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 16 грудня 2018 року (т.1 а.с.160).

У 2019 році ОСОБА_2 за усною домовленістю з ОСОБА_1 відкрив на власне ім`я банківську картку № НОМЕР_1 в якості додаткового електронного платіжного засобу ОСОБА_1 , та здійснював її поповнення грошовими коштами, що підтверджується випискою АТ КБ Приватбанк по картці/рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 за період 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року (в якій відзначено, зокрема, що картка НОМЕР_1 є додатковим електронним платіжним засобом клієнта ОСОБА_1 до основної картки ОСОБА_2 НОМЕР_2 ) (т.1 а.с.151, 152).

З урахуванням вказаного ОСОБА_2 у 2019 році сплатив ОСОБА_1 наступні грошові кошти:

- 25 січня 2019 року у розмірі 5 000 грн, що підтверджується дублікатом квитанції від 25 січня 2019 року (т.1 а.с.154);

- 07 лютого 2019 року у розмірі 1 600 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 07 лютого 2019 року (т.1 а.с.155);

- 27 лютого 2019 року у розмірі 5 000 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 27 лютого 2019 року (т.1 а.с.156);

- 26 березня 2019 року ОСОБА_1 здійснила оплату карткою НОМЕР_1 покупки на суму 67 грн, що підтверджується чеком від 26 березня 2019 року про покупку (т.1 а.с.157);

- 26 березня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 3400 грн., що підтверджується чеком від 26 березня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.158);

- 21 березня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 1600 грн., що підтверджується чеком від 21 березня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.159);

- 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 з картки відкритої для неї ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) перерахувала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 000 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 10 квітня 2019 року (т.1 а.с.160);

- 05 травня 2019 року ОСОБА_1 здійснила оплату карткою НОМЕР_1 покупки на суму 97 грн., що підтверджується чеком від 05 травня 2019 року про покупку (т.1 а.с.161);

- 18 травня 2019 року ОСОБА_1 з картки відкритої для неї ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) перерахувала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 400 грн., що підтверджується Дублікатом квитанції від 18 травня 2019 року (т.1 а.с.162);

- 20 травня 2019 року ОСОБА_1 здійснила оплату карткою НОМЕР_1 покупки на суму 78 грн., що підтверджується чеком від 20 травня 2019 року про покупку (т.1 а.с.163);

- 21 травня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 5600 грн., що підтверджується чеком від 21 травня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.164);

- 25 червня 2019 року ОСОБА_1 з картки відкритої для неї ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) перерахувала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4320 грн., що підтверджується Дублікатом квитанції від 25 червня 2019 року (т.1 а.с.165);

- 25 червня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 1900 грн., що підтверджується чеком від 25 червня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.166);

- 26 червня 2019 року ОСОБА_1 здійснила оплату карткою НОМЕР_1 покупки на суму 65 грн., що підтверджується чеком від 26 червня 2019 року про покупку (т.1 а.с.167);

- 26 липня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2700 грн., що підтверджується чеком від 26 липня 2019 року (т.1 а.с.168);

- 26 липня 2019 року ОСОБА_1 з картки відкритої для неї ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) перерахувала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 705 грн., що підтверджується дублікатом квитанції від 26 липня 2019 року (т.1 а.с.169);

- 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 6600 грн., що підтверджується чеком від 14 серпня 2019 року про зняття готівкових коштів (т.1 а.с.170);

- 27 серпня 2019 рокуОСОБА_1 здійснила оплату карткою НОМЕР_1 покупки на суму 9 грн., що підтверджується чеком від 27 серпня 2019 року про покупку (т.1 а.с.171);

- 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 5 000 грн., що підтверджується чеком від 17 вересня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.172);

- 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 5000 грн., що підтверджується чеком від 22 жовтня 2019 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.173);

- 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1000 грн., що підтверджується чеком від 25 листопада 2019 року про видачу готівкових коштів RNN: 87 (т.1 а.с.174);

- 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1000 грн., що підтверджується чеком від 25 листопада 2019 року про видачу готівкових коштів RNN : 07 (т.1 а.с.175);

- 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1 000 грн., що підтверджується чеком від 25 листопада 2019 року про видачу готівкових коштів RNN: 52 (т.1 а.с.176);

- 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1 000 грн., що підтверджується чеком від 25 листопада 2019 року про видачу готівкових коштів RNN: 41 (т.1 а.с.177);

- 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1 000 грн., що підтверджується чеком від 25 листопада 2019 року про видачу готівкових коштів RNN: 28 (т.1 а.с.178).

Таким чином, ОСОБА_2 у 2019 році сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 59191 грн.

У 2019 році ОСОБА_1 за усною домовленістю з ОСОБА_2 продовжувала користуватися платіжною карткою НОМЕР_1 в якості власного додаткового електронного платіжного засобу, що підтверджується випискою по картці/рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року, в якій зазначено, що картка НОМЕР_1 є додатковим платіжним засобом клієнта ОСОБА_1 до основної картки ОСОБА_2 НОМЕР_2 (т.1 а.с.179).

Крім того, за усною домовленістю між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перераховував грошові кошти на утримання дитини ОСОБА_3 матері ОСОБА_6 - ОСОБА_7

- 02 січня 2020 року ОСОБА_8 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1100 грн., що підтверджується чеком від 02 січня 2020 рокупро видачу готівкових коштів (т.1 а.с.180);

- 27 січня 2020 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 2500 грн., що підтверджується чеком від 27 січня 2020 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.181);

- 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 зняла з картки НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 1750 грн, що підтверджується чеком від 04 лютого 2020 року про видачу готівкових коштів (т.1 а.с.182);

- 16 квітня 2020 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2500 грн., вказавши в якості призначення платежу: Переказ особистих коштів. На утримання дитини ( ОСОБА_3 ) за березень 2020 року, що підтверджується Дублікатом квитанції від 16 квітня 2020 року (т.1 а.с.183);

- 15 травня 2020 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2500 грн., вказавши в призначенні платежу: Переказ особистих коштів. На утримання дитини ( ОСОБА_3 ) за квітень 2020 року, що підтверджується Дублікатом квитанції від 15 травня 2020 року (т.1 а.с.184);

- 07 червня 2020 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2500 грн., вказавши в призначенні платежу: Переказ особистих коштів. На утримання дитини ( ОСОБА_3 ) за травень 2020 року, що підтверджується Дублікатом квитанції від 07 червня 2020 року (т.1 а.с.185);

- 04 серпня 2020 року ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2000 грн., вказавши в призначенні платежу: Переказ особистих коштів. На утримання дитини ( ОСОБА_3 ) за червень 2020 року, що підтверджується Платіжною інструкцією від 04 серпня 2020 року (т.1 а.с.186).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 у 2020 році сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14 850 грн.

У 2021 році ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3 000 грн., що підтверджується Платіжною інструкцією від 28 жовтня 2021 року (т.1 а.с.187).

Отже, після того, як 07 грудня 2018 року було закінчено виконавче провадження №37446996 ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 83 241 грн.

У наданих боржником ОСОБА_2 вказаних квитанціях зазначено призначення платежу Переказ на карту Приватбанку.

27 червня 2024 року адвокат Сиромятников Е.О. отримав засобами електронної пошти від державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №74319057, у відповідності до якого, сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 в межах зазначеного виконавчого провадження становить 62232 грн. 50 коп. а також зазначено, що ОСОБА_2 було сплачено в якості аліментів на утримання дитини загалом 20 800 грн. (т.1 а.с.188, 189).

Боржник ОСОБА_2 зазначав, що кошти, перераховані ним за вищевказаними квитанціями хоч і не мають назви призначення платежу аліменти, але є саме аліментами на утримання дитини за рішенням суду у справі № 201/1621/13-ц.

Стягувач ОСОБА_1 зазначила, що кошти за вищевказаними квитанціями вона не вважає аліментами, оскільки вважає, що боржник зазначені ним суми коштів переведені як додаткові витрати на утримання дитини.

Слід зазначити, доказів в підтвердження того, що ці кошти, які були перераховані боржником стягувачу, мали інше призначення, ніж аліменти, ні боржником ні стягувачем суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані у квитанціях кошти були їй перераховані боржником в рахунок додаткових витрат на утримання дитини не доведені жодними належними та допустимими доказами у справі.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 має інші зобов`язання перед ОСОБА_1 , а відповідно, мав обов`язок сплачувати стягувачеві грошові кошти з підстав інших, ніж сплата аліментів на підставі рішення суду у справі № 201/1621/13-ц.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перерахування боржником на рахунок стягувача грошових коштів за вищевказаними квитанціями з призначенням платежу Переказ на карту Приватбанку є аліментами та задовольнив вимоги скарги в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. щодо не зарахування в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №74319057, яке здійснюється за виконавчим листом № 201/1621/13-ц виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн.

Стосовно вимог скарги ОСОБА_2 в частині зобов`язання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. врахувати (зарахувати) в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057, яке здійснюється за виконавчим листом №201/1621/13-ц виданим 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, невраховані раніше в розрахунку заборгованості грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн., слід зазначити, така вимога не ґрунтується на вимогах Закону України Про виконавче провадження, оскільки суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із вказаним законом можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року скасувати в частині зобов`язання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Л.С. врахувати (зарахувати) в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057, яке здійснюється за виконавчим листом №201/1621/13-ц виданим 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, невраховані раніше в розрахунку заборгованості грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн. та ухвали в цій частині нове рішення, про відмову у задоволенні цієї частини вимог скарги ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Москвіної Тетяни Валеріївни задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на протиправні дії державного виконавця і зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідія Степанівна, ОСОБА_1 скасувати в частині зобов`язання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нечай Лідії Степанівни врахувати (зарахувати) в розрахунку заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження № 74319057, яке здійснюється за виконавчим листом №201/1621/13-ц виданим 08 січня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, невраховані раніше в розрахунку заборгованості грошові кошти, сплачені ОСОБА_2 в частині суми 62 441 грн. та відмовити у задоволенні вимог скарги у цій частині.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова