Справа № 638/4746/24
Провадження № 2/638/3451/24
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про стягнення моральної шкоди з держави-агресора,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про стягнення моральної шкоди з держави-агресора.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.17 ст.28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньопереміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених устатті 1 цього Закону

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціальногоЗакону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених уст.1 цього Закону.

Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами щодо підсудності згідно ст.32 ЦПК України не допускаються.

З огляду на викладене, та враховуючи, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю на розгляд до Красноградського районного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст.31, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про стягнення моральної шкоди з держави-агресора - направити за підсудністю до Красноградського районного суду Харківської області.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Щепіхіна