Номер провадження: 22-ц/813/3861/24
Справа № 509/7289/23
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/7289/23 від 06 грудня 2023 року, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Кириченко П.Л. 29 грудня 2023 року у смт. Овідіополь Одеської області, -

встановила:

Судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року було стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз Україна» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 13460,35 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 268,40 грн.

14 грудня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 грудня 2023 року цивільну справу № 509/7289/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області по справі від 06 грудня 2023 року було залишено без розгляду та повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що перелік документів, які подаються до заяви про скасування судового наказу, передбачених ч. 5 ст. 170 ЦПК України, є вичерпним, та не містить вимоги про подання копії доказу про надсилання заяви іншим учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз Україна» звернулось до суду першої інстанції із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 13460,35 грн. з ОСОБА_1 .

Судовим наказом Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року було стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз Україна» заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 13460,35 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 268,40 грн.

14 грудня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 грудня 2023 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 06 грудня 2023 року було залишено без розгляду та повернуто заявнику на підставі того, що ОСОБА_1 не надав докази надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) копії заяви про скасування судового наказу.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 170 ЦПК України, підставою для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу є неналежне оформлення вказаної заяви (з порушенням вимог ч. 2 ст. 170 ЦПК України).

Таким чином, вказаними положеннями закону не передбачений обов`язок особи, яка звертається із заявою про скасування судового наказу, надсилати іншим учасникам справи (провадження) копії такої заяви.

Крім того, така підстава для повернення заяви, як ненадання доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) копії заяви про скасування судового наказу, законом не передбачена.

Судом першої інстанції не враховані вказані процесуальні норми, здійснено власне тлумачення ст. 170 ЦПК України та, як наслідок, помилково постановлено ухвалу про залишення без розгляду та повернення заяви про скасування судового наказу.

Згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 грудня 2023 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду .

Керуючись ст. ст. 367, 368, ч.1 ст. 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 грудня 2023 року скасувати.

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Овідіопольського районного суду Одеської області по справі № 509/7289/23 від 06 грудня 2023 року направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2024 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе