Справа № 203/755/24
Провадження № 2/204/2130/24
УХВАЛА

04 червня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Єрмак Д.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву відповідача про надання строку на примирення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська суду є вищевказана позовна заява.

У судовому засідання позивачка позов підтримала, прохала суд його задовольнити. В обґрунтування зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями, вона неодноразова його прохала зав`язати з пагубною звичкою, інакше подасть на розлучення, на що він їй обіцяв, що виправиться, але нічого так і не змінилося. З початку війни вони мешкають окремо, тому прохала шлюб між ними розірвати.

22 травня 2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача про надання строку на примирення у шість місяців (а. с. 31-35), в якій він наявність сварок між подружжям не заперечує, але вважає, що більша їх частина виникала через те, що тривалий час подружжя перебуває на відстані. Так, зазначає, що до 2014 року (початку військової агресії рф), їх сім`я мешкала в садівничому товаристві ім. Тімірязєва, де мала власний будинок та ферму, але після вторгнення - дружина з сином виїхали на підконтрольну територію України, а він вимушений був лишитися на тимчасово окупованій території для ведення господарства, підтримки батьків і молодшого брата. Однак, у зв`язку зі введенням 19 лютого 2022 року рф наказу «Про мобілізацію», викраденням у нього паспорта громадянина України та переслідуваннями так званими «правоохоронними органами днр», він був вимушений виїхати закордон, де перебуває до сих пір. Однак, стверджує, що свою сім`ю любить, всіма можливими способами намагається забезпечити та об`єднати заради блага спільних інтересів та інтересів їхньої дитини. Зазначив, що сподівається на тимчасовий переїзд їхньої сім`ї до Німеччини для спільного проживання та виховання сина та забезпечення фінансових потреб сім`ї на час дії воєнного стану в Україні.

Позивачка в судовому засіданні проти надання строку на примирення у 2 місяці не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій прохав надати йому строк для примирення з дружиною у шість місяців, а провадження у справі зупинити.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявою відповідача, заслухавши доводи позивачки, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає заходи до примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним основам суспільства.

Згідно із вимогами п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи бажання відповідача зберегти сім`ю, суд доходить висновку про надання сторонам строку для примирення.

Оскільки відповідач бажає примиритися і має право вжити заходи для примирення, тому суд зобов`язаний встановити строк для цього, незалежно від бажання позивачки, оскільки суд сприяє примиренню сторін і таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства.

У справі про розірвання шлюбу суд, відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 ЦПК України, може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надати подружжю строк для примирення тривалістю два місяці.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вжити заходи щодо примирення подружжя, призначивши, з урахуванням встановлених судом взаємостосунків подружжя, необхідний і достатній строк для примирення тривалістю 2 місяці, до закінчення якого провадження у справі зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, ст. 240, 251, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про надання строку на примирення задовольнити частково.

Надати сторонам по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу термін для примирення строком на два місяці.

В іншій частині заяви відмовити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення строку для примирення.

Після закінчення строку для примирення та відновлення провадження у справі призначити судове засідання на 06 серпня 2024 року на 10 годину.

Ухвала в частині зупинення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна