Справа № 203/1294/24
Провадження № 2/0203/872/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

14 березня 2024 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 22 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На момент винесення вказаного рішення суду ОСОБА_2 не мав постійного заробітку, його доходи були мінливими та нестабільними. Однак, на теперішній час ОСОБА_2 працевлаштувався та отримує стабільний дохід, тому позивачка просить суд змінити розмір аліментів з 1 500 грн. на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу). (а.с.1-3)

Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача-фізичної особи ОСОБА_2 , (а.с.15) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.16)

Судове засідання 21 травня 2024 року не відбулось через зайнятість судді в іншому провадженні. У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 12 червня 2024 року. (а.с.21)

22 травня 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням останнього у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_1 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання. (а.с.25-27)

12 червня 2024 року було проведено розгляд справи по суті.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки та СМС повідомлення. Суд враховує, що від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, що свідчить про обізнаність його про існування справи.

Враховуючи, що сторони по справі у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі з 15 вересня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 року. (а.с.9)

Сторони по справі мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 листопада 2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 529. (а.с.11)

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 22 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.10)

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2024 року № 411 старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . (а.с.27 на зв.)

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

Одним із найважливіших правових документів, які стосуються захисту прав дітей, є Конвенція про права дитини. Україна також ратифікувала цю Конвенцію, взявши на себе зобов`язання докладати всіх можливих зусиль, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.18). Дитина має право на піклування своїх батьків (ст.7).

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100).

Враховуючи вищенаведені приписи законодавства, з огляду на те, що предметом позову є питання утримання дитини, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у цій справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, яке, зважаючи на обставини ведення проти України агресивної війни та запровадження воєнного стану й оголошення мобілізації, може тривати понад розумний строк розгляду цієї справи, не забезпечить дотримання найкращих інтересів дитини. Отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі не підлягає задоволенню.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх дітей, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, має бути збільшеним для утримання його дитини, що сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, і гарантуватиме дитині належний рівень життя.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд бере до уваги, що відповідач скористався своїм правом на заявлення клопотань й подання суду доказів.

З документів, що надані суду відповідачем вбачається, що він на даний час проходить військову службу та отримує грошове забезпечення, тобто відповідає ознакам працевлаштованої особи.

Враховуючи, що відповідач отримує систематичний дохід у формі грошового забезпечення військовослужбовця, наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, які він сплачує на утримання дочки, з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу).

Отримання дочкою сторін аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, у сукупності із участю матері в утриманні дочки, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Враховуючи той факт, що матеріальний стан відповідача змінився, батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, з метою забезпечення дитині належного рівня життя та сприяння нормальній життєдіяльності дитини, суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 року, цивільна справа № 200/781/13-ц (н.п. 2/200/1360/13), на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 500 грн. щомісяця на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 247, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2013 року, цивільна справа № 200/781/13-ц (н.п. 2/200/1360/13), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 500 грн. щомісяця на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Єдаменко