КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/126/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Волошина В.О.,-

встановив:

У квітні 2021 року «ДТЕК Київські Електромережі» звернулось до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, яка складається з: суми боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 9 434 грн 55 коп.; 3% річних та інфляційної складової боргу в розмірі 2 331 грн 25 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач отримує від позивача постачання електричної енергії.

ОСОБА_1 не здійснює оплату за використану електричну енергію, внаслідок чого утворився борг станом на 01 вересня 2020 року в розмірі 9 434 грн 55 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» суму заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 9 434 грн 55 коп., 3% річних та інфляційну складову боргу в сумі 2 331 грн 25 коп.; судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги.

Представник ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким позивач здійснює постачання електричної енергії.

ОСОБА_1 є власником особового рахунку № НОМЕР_1 , оплату за використану електричну енергію не здійснює, внаслідок чого утворився борг станом на 01 вересня 2020 року в розмірі 9 434 грн 55 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» вказувало, що ОСОБА_1 у добровільному порядку борг не погашає та просило стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних та судові витрати.

На підтвердження позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» надало копію особової картки споживача із розрахунком заборгованості ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 48 Правил № 1. п. 5.5. Правил № 2 користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

Так, відповідно до акту контрольного огляду розрахункових засобів обліку від 24 березня 2019 року показання лічильника становлять 8 285 кВтг. Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 .

Після отримання фактичних показань лічильника позивачем здійснено перерахунок заборгованості за спожиту електричну енергію.

Звертаючись до суду із позовом, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» надало розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 . Розмір заборгованості становить 9 434 грн 55 коп.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано, контр-розрахунку не надано.

Враховуючи відсутність доказів погашення відповідачем заборгованості, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності та обґрунтованості вимог ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги надані копії квитанції оплати за спожиту електричну енергію, колегія суддів оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 здійснювала оплату на рахунок ТОВ «Київські енергетичні послуги». Відтак, долучені до матеріалів справи копії квитанції не спростовують розмір заборгованості відповідача перед ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 жовтня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 12 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко