Справа № 495/5926/17
№ провадження 4-с/495/13/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

Справа № 495/5926/17

розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_2 , просить суд визнати неправомірною постанову державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового М.В. від 27.10.2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73117002; зобов`язати старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового М.В усунути порушення шляхом прийняття постанови відповідно до п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Стислий виклад позиції сторін

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року у цивільній справі № 495/5926/17 в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року у цивільній справі № 495/5926/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 ; рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким: позов ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами на утримання дітей в розмірі 32 521,40 гривень.

Так, 03 листопада 2023 року в приміщенні Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мєлков Андрій Анатолійович, дізнався, що державним виконавцем здійснюється примусове виконання рішення, ухваленого за результатами розгляду цієї справи.

В цей же день, тобто 03 листопада 2023 року, стало відомо, що у Білгород-Дністровському відділі державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження № 73117002, стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за аліментами на утримання дітей з виконання постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року у цивільній справі № 495/5926/17, по якому Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 495/5926/17 від 03 травня 2018 року.

Також в цей же день, 03 листопада 2023 року, старшим державним виконавцем Тирновим Максимом Вікторовичем у приміщенні вказаного відділу державної виконавчої служби Мєлкову Андрію Анатолійовичу вручено постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового М.В. від 27 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73117002

Так, постановою старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича від 27 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 73117002 відкрито виконавче провадження.

Між тим, як вбачається з матеріалів цивільної справи, автоматизованої системи документообігу суду (АСДС), матеріалів виконавчого провадження та самої оскаржуваної постанови виконавця, Білгород-Дністровським міськрайонним судом виконавчий лист № 495/5926/17 видано 03 травня 2018 року, судове рішення, з виконання якого видано вищевказаний виконавчий лист, набрало законної сили 06 квітня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа для примусового виконання розпочався 07 квітня 2018 року та завершився 06 квітня 2021 року.

Разом з тим, всупереч вимог ст.12, 24 Закону України «Про виконавче провадження» старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирновий Максим Вікторович при відкритті виконавчого провадження не пересвідчився в тому, що строк пред`явлення виконавчого документу завершився, а тому були відсутні законні підстави виносити оскаржувану постанову.

У даному випадку у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирновий Максим Вікторович мав повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

На підставі вищевикладеного він і звернувся із відповідною скаргою до суду.

Не погоджуючись з скаргою, від Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив, відповідно до якого зазначає, що згідно матеріалів виконавчого провадження № 73117002, 23 жовтня 2023 року до Відділу громадянкою ОСОБА_2 , яка є стягувачем за виконавчим документом, направлено заяву щодо примусового виконання вимог виконавчого листа № 495/5926/17, виданого 03.05.2018 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам на утримання дітей в розмірі 32 521,40 грн.

До заяви про примусове виконання додано оригінал вищезазначеного листа з відміткою на листі, що виконавчий документ було повернуто стягувачу 05.11.2021 року у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон), тобто за відсутності у боржника коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення, що не позбавляє повторного права його пред`явлення до примусового виконання.

До оригіналу виконавчого документа стягувачем додана також копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.11.2021 ВП № 56336892.

Згідно пункту другого вищезазначеної постанови вбачається, що виконавчий документ повторно може бути пред`явлений для виконання у строк до 05.11.2024 року.

Зазначає, шо постанова про повернення виконавчого документа стягувача від 05.11.2021 року ВП № 56336892, на підставі якої було повернуто виконавчий документ стягувачу є чинна та ніхто її не скасовував та строки пред`явлення не відміняв.

Отже, 27.10.2023 року на момент відкриття виконавчого провадження № 73117002 були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання, також відсутні дані про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 05.11.2021 року, ВП № 56336892, в якій зазначено строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Тирновий Максим Вікторович діяв відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, а також враховуючи той факт, що на момент відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання, вимоги зазначені у скарзі є недоцільними та вважає, що не підлягають задоволенню.

Також звернув увагу суду, що скаржником пропущений строк на оскарження вищезазначеної постанови № 73117002 від 27.10.2023 року про відкриття виконавчого провадження встановлений чинним законодавством, оскільки, згідно відмітки на постанові боржником ОСОБА_1 вона отримана 31.10.2023 року, а оскаржена 11.11.2023 року, тобто з пропущеним строком.

04 грудня 2023 року на адресу суду від представника заінтересованої особи адвоката Оснач О.А. надійшли письмові пояснення проти скарги на рішення державного виконавця, відповідно до якої вказує, що 05.11. 2021 року ВП №56336892 виконавчий лист повернуто стягувачу відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто за відсутності у боржника коштів та майна на яке можливо звернути стягнення, що не позбавляє повторного права його пред`явлення до примусового виконання (відповідна відмітка про повернення є у виконавчому листі №495/5926/17).

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.11.2021 року, яка винесена державним виконавцем Єрмошенко А.Д. , а саме: в резолютивній частини постанови в другому пункті зазначено , що «…виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконаня в строк до 05.11.2024 року».

Оскільки в добровільному порядку боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконував, стягувач повторно звернулась до Білгород Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо примусового виконання виконавчого листа № 495/5926/17, виданого Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, 03.05.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за аліментами на утримання дітей в розмірі 32521, 40 грн., написавши відповідну заяву та надавши оригінал виконавчого документу на підставі якого має відбуватися стягнення заборгованості.

27.10.2023 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 старшим державним виконавцем Білгород Дністровського відділу ДВС у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73117002 по примусовому виконанню виконавчого листа № 495/5926/17, виданого Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, 03.05.2018 року, де боржником зазначено ОСОБА_1 .

Таким чином, виконавчий лист №495/5926/17, виданий Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, 03.05.2018 року повернуто стягувачу 05.11.2021 року відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», про що свідчить постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.11.2021 року та відмітка у виконавчому листі №495/5926/17, а повторне пред`явлення до виконання - 05.11.2024 року.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем не завершився і постанова старшого державного виконавця Білгород Дністровського відділу ДВС у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича від 27.10. 2023 року про відкриття виконавчого провадження №73117002 є правомірною.

Щодо строків зазначає, що перебіг строку для подання цієї скарги починається з 01.11.2023 року, а закінчення десятиденного строку припадає на 10.11.2023 року.

Отже, строк подачі скарги до суду на рішення державного виконавця було порушено, оскільки скарга подана до Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області 13.11.2023 року.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №17317002 від 31.10.2023 року була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень старшого державного виконавця Білгород Дністровського відділу ДВС у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича і право скаржника не було порушено, суд вважає за необхідне в задоволені скарги заявнику - відмовити..

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

17 листопада 2023 року Ухвалою суду провадження у справі було відкрито з призначенням справи до її розгляду по сутті.

28 березня 2024 року від представника заявника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони, відповідно до якого просить провести розгляд скарги за відсутності заявника та його представника.

В судове засідання представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити.

Старший державний виконавець в судове засідання надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив суд взяти до уваги відзив та в задоволенні скарги відмовити.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданого клопотання, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази у справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року у цивільній справі № 495/5926/17 в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року у цивільній справі № 495/5926/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 ; рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким: позов ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами на утримання дітей в розмірі 32 521,40 гривень.

На виконання зазначеного рішення 03 травня 2018 року видано виконавчі листи.

Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до положень статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умовами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення останньої постанови) встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Стаття 15 цього Закону встановлює, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), чинного на час винесення державним виконавцем оспорюваних постанов, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, у тому числі й до Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Відповідно до ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження", порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

3. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як встановлено матеріалами справи, виконавчий лист №495/5926/17, виданий Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області, 03.05.2018 року повернуто стягувачу 05.11.2021 року відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», про що свідчить постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 05.11.2021 року та відмітка у виконавчому листі №495/5926/17, а повторне пред`явлення до виконання - 05 листопада 2024 року.

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем не завершився.

Статтею 26 ЗУ «Про виконавче провадження» регламентовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Отже, постанова державного виконавця винесена саме на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання рішення, зазначеного у статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги те, що старший державний виконавець Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Тирновий Максим Вікторович діяв відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, а також враховуючи той факт, що на момент відкриття виконавчого провадження були відсутні підстави для відмови у прийнятті виконавчого документа до виконання, а отже скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 34, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 55, 83, 257, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Білгород-Дністровський відділ державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 02 квітня 2024 року.

Суддя: