П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/5931/24

Провадження № 22-ц/4815/1314/24

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Тимощук О.Я.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

(вступна і резолютивна частини) 30 вересня 2024 року

без фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу

Повний текст рішення складено: 02 жовтня 2024 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Мотивуючи свої вимоги, зазначала, що вона з 16 липня 2021 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листопада 2023 року позивач припинила шлюбні відносини з ОСОБА_1 , проживають окремо. Дитина проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. Зазначає, що вона з донькою є внутрішньо переміщеними особами. Відповідач коштів на утримання доньки надає нерегулярно та в розмірах, визначених на власний розсуд, що не завжди покриває всі необхідні витрати, будь-якої участі у додаткових витратах не бере. ОСОБА_1 працює технічним гітаристом у відомому в Україні рок-гурті. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою, ніде не працює, утримання доньки потребує значних витрат, а відповідач відмовляється надавати матеріальну підтримку на регулярній основі.

З наведених мотивів просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 12 000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 27 березня 2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення у межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 в прибуток держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 гривень 20 копійок.

На рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необгрунтованість, які полягають у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні процесуального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

На її обґрунтування зазначав про залишення судом без уваги подану ним довідку про доходи за період з квітня 2023 року по лютий 2024 року, яка підтверджує неможливість сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі. Покликання суду на фотоматеріали, як на підтвердження його виступу в гурті " ОСОБА_4 ", не є належним доказом отримання ним будь-яких доходів, адже не свідчать про дату та час їх здійснення. Інформація про те, що з 12 листопада 2022 року по 02 грудня 2023 року вказаний музичний гурт здійснив 41 концерт за кордоном, жодним чином не свідчить про розмір його доходів, адже він не є одержувачем прибутку від проведених концертів чи проданих квитків. Твердження ОСОБА_2 про наявність у нього квартири в м. Харків та отримання від її здачі в оренду доходу не підтверджуються належними доказами.

Крім того судом не взято до уваги, що на його утриманні перебуває непрацездатна мама, якій 76 років та яка є інвалідом другої групи. Вважає, що судом було недостатньо мотивовано розмір аліментів на утримання дочки, оскільки не враховано розмір його доходів, позивача і не обгрунтовано витрати на утримання дитини в заявленому розмірі.

З викладених підстав просив рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів змінити, зменшивши їх розмір на користь ОСОБА_2 на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 8 000 гривень до 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_2 з 3 000 гривень до 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Негрей О.М. вказував, що в апеляційній скарзі відповідач жодним чином не заперечує свою участь у концертах в гурті " ОСОБА_4 ", а наявність у нього у власності квартири підтверджується витягами з реєстрів. Будь-яких доказів на підтвердження утримання власної матері до суду не надав. Стверджує, що мати відповідача з серпня 2020 року по даний час проживає у російській федерації, тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як встановлено судом, і ці обставини сторонами не заперечуються та визнаються, 16 липня 2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 липня 2021 року, актовий запис №302.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 26 листопада 2021 року, актовий запис № 3468 (а.с. 10, 11).

Факт перебування ОСОБА_2 та дочки - ОСОБА_3 на обліку як внутрішньо переміщених осіб із м. Харків в м. Рівне підтверджується довідками № 5612- та № 5612- від 10 січня 2023 року (а.с. 8, 12).

Дитина проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні.

З довідки Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради від 01 квітня 2024 року (вих. №05-1361) вбачається, що відповідач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в Рівненській міській територіальній громаді з 23 травня 2023 року за вказаною ним адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 31 травня 2024 року відповідач, за період з квітня 2023 року по лютий 2024 року, отримав дохід у загальному розмірі 51 063 гривні 24 копійки (а.с. 41, 42).

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18 і 27).

Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Покликання відповідача на довідку про доходи як на доказ неможливості ним сплати аліментів у встановленому судом розмірі колегією суддів відхиляються, оскільки поданий ним документ не підтверджує всіх реальних його доходів. Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 жодним чином не заперечує свою участь як гітариста на концертах гурту "Океан Ельзи". Між тим, будь-якої інформації про доходи від зазначеної діяльності до суду ним не надано. Отже, у суду відсутня можливість надати об`єктивну оцінку матеріальному становищу відповідача. Доводи про мінливість таких доходів спростовуються матеріалами справи, адже судом встановлено, що з 12 листопада 2022 року по 02 грудня 2023 року вказаний музичний гурт здійснив 41 концерт за кордоном, а відповідачем ці обстаивни жодним чином не спростовано.

Разом з тим факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Покликання заявника на те, що на його утриманні перебуває його мати, апеляційний суд не бере до уваги, адже ОСОБА_1 не підтвердив належними і допустимими доказами, які саме фінансові витрати він здійснює на її утримання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на час вирішення спору не працює, що відповідачем не заперечується, позаяк знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Оскільки дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, то, на переконання колегії суддів, це свідчить про те, що значно більший тягар відповідальності та матеріальних витрат покладено саме на матір дитини. При цьому суд враховує вік дитини та неможливість у зв`язку з цим офіційно працевлаштуватися, що значно ускладнює позивачу забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач не надав до суду доказів про існування істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх батьківських обов`язків. Платник аліментів є працездатною особою, а тому в змозі сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, з урахуванням інтересів та потреб саме дитини. Він зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своїх дітей. Його вимога про зменшення розміру аліментів є необгрунованою та свідчить про відстність у ОСОБА_1 наміру брати активну участь у матеріальному забезпеченні дочки, адже апеляційна скарга та матеріали справи не містять будь-яких доказів його добровільної участі у вихованні та утриманні спільної дитини сторін.

Зважаючи на рівність батьківських обов`язків, з метою дотримання справедливого балансу між захистом прав дитини та прав відповідача, колегія суддів вважає, що встановлений судовим рішенням розмір аліментів для ОСОБА_1 у 8 000 гривень щомісячно на утримання малолітньої дочки є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам дитини, буде необхідним для забезпечення належних умов для її фізичного, розумового, морального і соціального розвитку.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, то апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, у матеріалах справи відсутні об`єктивні і переконливі докази про те, що на утриманні відповідача перебувають будь-які інші особи. Разом з тим він є працездатною особою та не заперечує факту своєї участі у концертах як гітариста у гурті " ОСОБА_4 ", що спростовує його твердження про неможливість сплачувати аліменти на утримання позивача у встановленому судом розмірі. Водночас судом встановлено, що ОСОБА_2 на даний час не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 3 000 гривень є обгрунтованим.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.С. Шимків