КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9826/2024
Справа № 754/4700/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Гринчак О.І. в м. Київ 20 лютого 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» 26205,98 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2684 грн.

Позов мотивував тим, що 15 грудня 2021 року ПрАТ «СК «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 79091а1ко, за умовами якого застраховано транспортний засіб Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 .

06 грудня 2022 року о 17:00 в м. Київ, на перехресті вул. Червоної калини та вул. Драйзера сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , та автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 внаслідок чого було пошкоджено застрахований автомобіль. Механічні пошкодження транспортних засобів зафіксовані в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколі) та акті огляду пошкодженого транспортного засобу з фотододатками.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця події ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу № АТ001567932. Учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), згідно якого, ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР.

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування склав 80000 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 936390 від 15 грудня 2022 року. Страхове відшкодування було розраховано та сплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

25 січня 2023 року позивач звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, і 21 лютого 2023 року страховиком винної особи було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53794,02 грн. із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу до складових, що підлягають заміні, в розмірі 0,7, та з урахуванням франшизи 1500 грн.

За таких обставин, сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову, становить 26205,98 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АРКС» відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у розмірі 26205,98 грн., та судовий збір 2684 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові, стягнути на його користь з позивача витрати за проведення експертизи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що страховою компанією, в якій застраховано його автомобіль, а саме ПАТ НАСК «Оранта», відшкодовано позивачу та сплачено 53794,02 грн. При цьому ПрАТ «СК «АРКС» звернулось до суду з позовом про відшкодування суми збитків на дату подання позову в розмірі недоотриманої суми збитків 26205,98 грн. Однак, його страхова компанія відшкодувала ПрАТ «СК «АРКС» суму збитків з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу. В подальшому за його клопотанням судом першої інстанції було призначено автомобільно-товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 14 листопада 2023 року № 20904/23-54, ринкова вартість пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП складає 189686,12 грн. Проте варто зауважити, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mitsubishi, яка відбулась 02 грудня 2022 року, складає 46906,84 грн. На день проведення дослідження, а саме на день огляду, що мав відбутись 21 вересня 2023 року, розмір завданого власнику автомобіля збитку складає 48612,73 грн. Власник автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 не надав на дослідження експерту свій автомобіль, тому експертом не надано відповідь щодо вартості виконаних робіт по відновленню автомобіля та оригінальних запчастин, які були замінені під час виконання ремонтно-відновлювальних робіт.

Зауважував, що його автомобіль під час ДТП не постраждав взагалі.

Відповідно до висновку ПрАТ «СК «АРКС», вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 складає 80000 грн., тобто майже половина його вартості на день ДТП. При цьому як на момент проведення експертизи, так і не момент ухвалення рішення взагалі невідомо, чи були виконанні роботи з відновлення автомобіля.

Враховуючи, що судом першої інстанції не було викликано і не допитано в судовому засіданні експерта, просив викликати для роз`яснення свого висновку і допиту в судовому засіданні експерта А.Коробка , який проводив експертизу в даній справі, з приводу наданого ним експертного висновку, зокрема щодо того, чи входять у розмір завданого збитку (48612,73 грн., п. 3 висновку) власнику автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 кошти за проведення відновлювального ремонту, запчастини, витратні матеріали.

Вважав, що судом першої інстанції невірно трактований висновок експерта, а також не враховано, що ПАТ НАСК «Оранта» відшкодовано вартість ремонту автомобіля в сумі 53794,02 грн., тобто навіть на більшу суму, ніж зазначено у висновку експерта.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи позов про стягнення з відповідача на користь позивача 26205,98 грн. відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції виходив із того, що страховик відповідача сплатив позивачу частину страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності на підставі полісу обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не призвело до повної компенсації понесених позивачем витрат, останній має законне право вимагати від відповідача сплати різниці між компенсованим ним потерпілій особі фактичним розміром шкоди (відновлювальним ремонтом транспортного засобу) та розміром сплаченого йому страховиком відповідача страховим відшкодуванням (вартістю матеріального збитку), визначеного страхувальником відповідача, що склав 53794,02 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2021 року ОСОБА_2 уклала з ПрАТ «СК «АРКС» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Прямий захист», оферта № 79091а1ко, за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 27 - 29). Страхова сума визначена в розмірі 130000 грн., умови виплати страхового відшкодування - «На базі СТО на вибір страховика».

Згідно п. 23.10 договору, при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої франшизи за ризиком. При цьому розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче умов: «На базі СТО на вибір страховика» - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на вибір страховика.

06 грудня 2022 року о 17:00 в м. Київ, на перехресті вул. Червоної калини та вул. Драйзера сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_3 , та автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), в якому зазначено механічні пошкодження транспортних засобів (а. с. 11).

06 грудня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, вказавши, що направила автомобіль на СТО ФОП ОСОБА_5 (а. с. 19).

08 грудня 2022 року ФОП ОСОБА_5 видано рахунок на оплату по замовленню № 5618 в розмірі 80000 грн. за ремонт автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 згідно калькуляції Аудатекс (а. с. 15).

14 грудня 2022 року ПрАТ «СК «АРКС» складено страховий акт № АRX3479652, яким визначено суму страхового відшкодування в розмірі 80000 грн. (а. с. 13), розрахунок якого наявний на а. с. 14.

15 грудня 2022 року ПрАТ «СК «АРКС» здійснено виплату страхового відшкодування згідно акту № АRX3479652, ОСОБА_2 , на користь ФОП ОСОБА_6 в розмірі 80000 грн. платіжною інструкцією № 936390 (а. с. 10).

19 січня 2023 року ФОП ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «АРКС» складено акт про те, що на основі приведених документів (основний договір, замовлення покупця № 5617 від 08 грудня 2022 року) виконавцем було проведено ремонтні роботи автомобіля на суму 80000 грн. (а. с. 18).

Станом на 06 грудня 2022 року цивільно-правова відповідальність винуватця ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» згідно полісу № АТ001567932, з лімітом за шкоду майну 130000 грн. (а. с. 32).

25 січня 2023 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до ПАТ НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, зазначивши суму вимоги 80000 грн. (а. с. 33).

21 лютого 2023 року ПАТ НАСК «Оранта» відшкодовано ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування згідно регресної вимоги в розмірі 53794,02 грн. (а. с. 34).

03 березня 2023 року ПрАТ «СК «АРКС» звернулося до ОСОБА_7 з претензією про регресні вимоги в розмірі 26205,98 грн. (а. с. 9).

Згідно висновку за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 14 листопада 2023 року в справі № 20904/23-54, ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП 06 грудня 2022 року складає 189686,12 грн. з ПДВ. Вартість матеріального збитку (шкоди), завданої власнику автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 внаслідок ДТП складає 46906,84 грн. Водночас, факт включення або невключення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. Станом на день проведення дослідження, а саме на день огляду, що мав відбутися 21 вересня 2023 року, розмір завданого збитку, завданий власнику транспортного засобу, складає 48612,73 грн. Оскільки в акті надання послуг № 5617 від 19 січня 2023 року, наданому ФОП ОСОБА_5 , відсутня інформація щодо оригінальних серійних номерів запасних складових частин, дати відповідності обсягу та об`єму виконаних робіт з відновлення автомобіля ринковій вартості запчастин на момент ДТП не виявляється за можливе. Визначити, які ремонтно-відновлювальні роботи були реально проведені з автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , після ДТП 06 грудня 2022 року, та яка їх реальна вартість, не вбачається за можливе, оскільки дана експертиза проводилась за матеріалами справи, а огляду досліджуваного КТЗ не відбулося. Визначити, які проведені ремонтні роботи автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , характеру отриманих ним пошкоджень не вбачається за можливе, оскільки дана експертиза проводилась за матеріалами справи, а огляду досліджуваного КТЗ не відбулося (а. с. 101 - 120).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі відповідачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про виклик в судове засідання експерта для роз`яснення ним свого висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений в суді першої інстанції зі змістом висновку за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи від 14 листопада 2023 року в справі № 20904/23-54, пославшись на нього в своєму клопотанні від 20 лютого 2024 року, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що виплачена його страховою компанією сума повністю компенсує заподіяну матеріальну шкоду, при цьому клопотань про виклик експерта ним заявлено не було.

Виходячи з викладеного, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції, суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства, та оскільки відповідачем не надано докази неможливості заявлення клопотання про виклик експерта до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не заявлено клопотання про поновлення строку для заявлення клопотання, не заявлено клопотання про розгляд справи з з повідомленням учасників справи та з проведенням судового засідання, а також враховуючи, що відповідачем не зазначено, що саме у висновку експерта є незрозумілим для нього, за наведених обставин та згідно вимог ст. 367 ЦПК України апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про виклик експерта в судове засідання.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вина відповідача ОСОБА_1 в даній справі підтверджується відомостями, зазначеними в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеному учасниками ДТП, що сталася 06 грудня 2022 року, і ним не заперечується.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Тому правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою ПрАТ «СК «АРКС» на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу № АТ001567932, з лімітом за шкоду майну 130000 грн., з яких 53794,02 грн. було виплачено даною страховою компанією на користь позивача, чого сторонами не заперечується, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, що відповідає вимогам ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Верховний Суд в постанові від 20 березня 2018 року в справі № 911/482/17 виклав правову позицію, відповідно до якої, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У даній справі виплату страхового відшкодування здійснено ПрАТ «СК «АРКС» на підставі фактичних витрат потерпілого, що підтверджується рахунком на оплату по замовленню № 5618 в розмірі 80000 грн. за ремонт автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 згідно калькуляції Аудатекс (а. с. 15), платіжною інструкцією № 936390 від 15 грудня 2022 року, якою ПрАТ «СК «АРКС» здійснено виплату страхового відшкодування на користь ФОП ОСОБА_6 в розмірі 80000 грн. (а. с. 10), актом від 19 січня 2023 року, складеним ФОП ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «АРКС» про те, що на основі приведених документів (основний договір, замовлення покупця № 5617 від 08 грудня 2022 року) виконавцем було проведено ремонтні роботи автомобіля на суму 80000 грн. (а. с. 18).

Отже, наявність рахунку на оплату ФОП ОСОБА_5 , якою проводилися ремонтно-відновлювальні роботи забезпеченого транспортного засобу, а також платіжна інструкція та акт про проведення ремонтних робіт вважаються достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані та безпідставні доводи апеляційної скарги, що як на момент проведення експертизи, так і на час ухвалення рішення невідомо, чи були виконані роботи з відновлення автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , і що експертом не надано відповідь щодо вартості виконаних робіт по відновленню автомобіля та оригінальних запчастин, які були замінені під час виконання ремонтно-відновлювальних робіт.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що належний йому транспортний засіб не постраждав взагалі, з огляду на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 не спростована відповідачем власними доказами, а доводи відповідача в цій частині зводяться лише до нічим не підтверджених сумнівів.

Апеляційний суд враховує, що згідно висновку за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 14 листопада 2023 року в справі № 20904/23-54, вартість матеріального збитку розрахована на підставі калькуляції, згідно якої, повна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без урахування фізичного зносу деталей складає 80597,22 грн. Зменшивши ринкову вартість деталей з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу з 48129,12 грн. до 14438,74 грн., експертом визначено вартість матеріального збитку 46906,84 грн. (аркуші 12, 13 висновку експерта).

Разом із тим, Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно з вимог статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі N 754/1114/15-ц (провадження N 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі N 755/5374/18 (провадження N 61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі N 756/2632/17 (провадження N 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року в справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).

В постанові від 22 грудня 2020 року в справі № 565/1210/19 Верховний Суд зробив такі висновки: «Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку»

В постанові від 22 квітня 2021 року в справі № 759/7787/18 Верховний Суд дійшов висновку, що «Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, стягнення з відповідача як винної особи різниці між сумою страхового відшкодування, виплаченого позивачем потерпілій особі на підставі рахунку СТО, та сумою страхового відшкодування, отриманого позивачем від страхової компанії відповідача, зменшеного на коефіцієнт фізичного зносу складових, в розмірі 26205,98 грн., відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було невірно трактовано висновок експерта, і що ПАТ НАСК «Оранта» було відшкодовано вартість ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 53794,02 грн., тобто навіть на більшу суму, ніж зазначено у висновку експерта - 48612,73 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.