СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/150/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Олійникової Н.О.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання представника позивача про повернення справи з судового розгляду до підготовчого провадження та зміну експертної установи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмістрова Наталія Вікторівна, Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, встановлення факту успадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного сууд м. Києва знаходиться цивільна справа за вказаним позовом.

07.11.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.12.2024 року представник позивача подав клопотання повернення до стадії підготовчого провадження, оскільки необхідно провести експертизу та судом не враховано, що неоплата експертизи, яка була призначена ухвалою суду від 27.01.2022 р. відбулась не залежно від волді позивача, оскільки після повномаштабного вторгення росії, позивач змушений був виїхати з м. Києва до міста Мукачева, де здійснює догляд за хворою матір`ю. Як зазначено в клопотанні позивач зв`язувся з екпертом з приводу оплати, та оскільки вона була досить значною, тому позивач просив експерта визначити йому строк, про те експерт з позивачем так і не з`язався. За переконанням представника позивача оскільки ухвала суду про призначення експертизи не скасована то вона має бути проведена, з врахуванням клопотання представника позивача про зміну експертної установу, яку він просив доручити та зміни експертну установу Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

В судовому засіданні представник позивача заявлені клопотання підтримав.

В судовомс засіданні відповідач категорично заперечувала проти задоволення вказаних клопотань.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, вивчивши подані стороною позивача клопотання та матеріали справи, що стосуються вирішення даного клопотання, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною 4, п. п. 3 - 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наслідки ухилення від участі в експертизі передбачені ст. 109 ЦПК України.

З аналізу ст. 109 ЦПК України слідує, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Аналогічні висновки висловлені в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 676/1503/19.

Зважаючи на викладене вище, суд враховує той факт, що позивач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про призначення ухвалою суду від 27.01.2022 проведення якої було доручено експертам Державній установі "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" (м. Київ, вул. Кирилівська, 103), за клопотання якого була призначена експертиза та оплату на якого було покладено вартості експерти, ОСОБА_3 вартість еспертизи не оплатив, справа тривалий час перебувала в експертній установі, майже три роки, що на переконання суду свідчить про його свідоме ухилення від участі у проведенні експертизи, затягування розгляду справи.

Дані обставини, суд розцінює як неналежне (недобросовісне) виконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків та невжиття заходів для підтвердженян вимог та доводів позову. Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість сплати вартість експертизи, суду не надано.

Крім того, відповідач категорично заперечила, наполягаючи на розгляді справи, заначивши, що позивач зловживає наданими процесуальними првами, що призводить до порушення прав відповідача, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини.

Судом було з`ясовано, що Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) не здійснює судово-психіатричні експертизи, а лише медичні, що також свідчить про намагання позивача затягнути розгляд справи.

Тому суд, на підставі наведеного приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зміну експертної установи.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до ч.1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Таким чином, з врахуванням правової позиції ВС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, а в даному випадку необхідним є остаточне визначення предмета спору за позовом та характеру спірних правовідносин, позовних вимог.

На думку суду відмова у поверненні на стадію підготовчого провадження після його закриття для розгляду питання щодо зміни предмету позову не виключає можливість реалізації захисту прав позивача у інший спосіб, в той час як безпідставне повернення на стадію підготовчого провадження може викликати сумніви щодо неупередженості судді у сторони відповідача.

За такого, суд приходить до переконання, що підстави для повернення на стадію підготовчого провадження відсутні.

Таким чином, оскільки відсутні вагомі обставини, що є підставою для повернення на стадію підготовчого провадження, а повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій цивільного процесу, про що зазначав Верховний Суд, то суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача щодо повернення на стадію підготовчого провадження після його закриття слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 189, 200, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про повернення справи з судового розгляду до підготовчого провадження та зміну експертної установи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмістрова Наталія Вікторівна, Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, встановлення факту успадкування за законом та визнання права власності на нерухоме майно,- відмовити.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13.12.2024 року.

Суддя: Бабич Н.Д.