Справа № 583/5334/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

заявника ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Кудіна О.М.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 справу № 583/5334/24 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою та просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18 років: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги мотивує тим, що з 16.02.2024 ОСОБА_1 проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, в сім`ї заявника проживає ще двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу дружини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічний батько яких - ОСОБА_3 покинув їх, вихованням, матеріальним утриманням не займається, ігнорує їх інтереси, аліменти не сплачує, не спілкується з дітьми. Неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вважають заявника своїм батьком, останній вважає їх своїми синами. ОСОБА_1 не відрізняє дітей за походженням, до всіх однаково ставиться, виховує, підтримує як морально та психологічно, утримає матеріально. Їх родина має статус багатодітної, при цьому дружина на цей час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і самостійно не може утримувати та виховувати трьох дітей, тому потребує допомоги заявника. Таким чином на утриманні ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебувають троє дітей віком до 18 років, що є підставою для його звільнення з військової служби. Заявник звернувся з відповідним рапортом до командування військової частини з питанням звільнення з військової служби, але йому було роз`яснено, що саме рішення суду про встановлення даного юридичного факту є підставою для задоволення рапорту, в зв`язку з чим він вимушений був звернутися до суду з даною заявою.

29.10.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі.

31.10.2024 від військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні її дітей від попереднього шлюбу (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у заявника (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. ОСОБА_3 не позбавлений батьківських прав стосовно своєї дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Також не надано доказів щодо відсутності в дітей діда чи баби або що вони з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Командування військової частини НОМЕР_1 в жодному разі не втручається в сімейні відносини та особисте життя заявника, а тому не заперечує, в разі наявності законних підстав, щодо встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтвердила в судовому засіданні обставини, на які посилається заявник.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви, зазначає, що він перебуває у Німеччині і не збирається повертатися.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні поклався на розсуд суду, але зазначив, що підстав для задоволення заяви не вбачає.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що біологічний батько ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не допомагає їм матеріально, відмовив у наданні грошей для оздоровчої поїздки до моря. Трьох дітей фактично утримає ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог, виходячи з такого.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.02.2024 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 16.02.2024 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася спільна донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 11.07.2024 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 11).

ОСОБА_2 має двох синів - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданим 27.10.2018 Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 26.03.2019 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 16, 19).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.11.2017 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.01.2024 №583/3/24 (а.с. 15).

Згідно з довідкою Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.08.2024 №54538 виконавчий документ про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відділ станом на 02.08.20241 на виконанні не знаходився (а.с. 29).

З посвідчення офіцера серії НОМЕР_6 , службової характеристики та довідки про доходи від 22.08.2024 вбачається, що капітан ОСОБА_1 проходиться військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 16-28, 30).

На підтвердження факту перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей ним надані квитанції про придбання дитячого одягу та взуття, переказу заявником власних коштів дружині, а також фотографії спільного відпочинку (а.с. 31-49).

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до абз. 4 п. 3 ч. 12 цієї статті, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;

За змістом положень ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Загальний порядок здійснення сімейних прав та виконання сімейних обов`язків закріплено у ст.ст. 14, 15 СК України.

Так сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

У той же час, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Якщо особа визнана недієздатною, її сімейний обов`язок особистого немайнового характеру припиняється у зв`язку з неможливістю його виконання. Майновий обов`язок недієздатної особи за її рахунок виконує опікун. Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України унормовано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не правозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 180 СК України, визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 188 СК України передбачає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Стаття 196 СК України регулює питання відповідальності за прострочення сплати аліментів, оплати додаткових витрат на дитину.

Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, вони: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтями 207 та 232 СК України унормовано поняття «усиновлення» та правові наслідки усиновлення. Зокрема, Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Стаття 12 цього Закону передбачає, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Згідно зі ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд може звільнити вітчима, мачуху від обов`язку по утриманню падчерки, пасинка або обмежити його певним строком, зокрема у разі: 1) нетривалого проживання з їхнім матір`ю, батьком; 2) негідної поведінки у шлюбних відносинах матері, батька дитини.

Отже, сімейне законодавство містить чітке розмежування таких понять, як «батько», «мати», «дитина», «вітчим», «пасинок», «усиновлений», «усиновитель». Перед усім, це пов`язано із різним обсягом прав та обов`язків названих суб`єктів сімейних правовідносин по відношенні один до одного.

Зокрема, законодавець безальтернативно наголошує на тому, що батько зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей навіть в тому випадку, коли не проживає разом з ними. Форми такого утримання можуть різнитись. Тобто, законодавець надає право сторонам сімейних правовідносин диспозитивно вирішити питання про форму утримання дитини одним із батьків, який проживає окремо.

Коли питання стосується сплати «аліментів», то безумовно, якщо така форма утримання, визначена рішенням суду, вона є обов`язковою. Але, з іншої сторони, не сплата аліментів не має своїм правовим наслідком втрату правового зв`язку між дитиною та одним із батьків. Судова практика у сімейних спорах свідчить про те, що часто не сплата аліментів являється наслідком неприязних стосунків колишнього подружжя. А тому аналізовані приписи СК України визначають відповідальність за несплату аліментів, що пов`язана із негативними наслідками майнового характеру, а не припиненням зв`язку між батьками та дітьми. Адже головним завданням сімейного законодавства є охорона та збереження цінностей сім`ї, а заразом зв`язку між дитиною та її батьками, безвідносно до того, які відносини складаються між самими батьками дитини.

«Вітчим» і «пасинок» не мають настільки чітко визначених прав та обов`язків по відношенні один одного. Якщо «пасинок» має батька, який проживає окремо, то за нормами сімейного законодавства вони наділені по відношенню один до одного правами та обов`язками. Тобто, батько має своїм обов`язком утримувати неповнолітню дитину навіть, якщо вона проживає окремо від нього з матір`ю, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. І навіть більше, з часом, така дитина (по досягненню повноліття) матиме обов`язок забезпечити утриманням свого непрацездатного батька, що потребує матеріальної допомоги (ст.202 СК України).

Вітчим має своїм обов`язком утримувати пасинка, який з ним проживає, якщо у нього немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу. При цьому, суд може звільнити вітчима, мачуху від обов`язку по утриманню падчерки, пасинка або обмежити його певним строком, зокрема у разі: 1) нетривалого проживання з їхнім матір`ю, батьком; 2) негідної поведінки у шлюбних відносинах матері, батька дитини.

Звідси вбачається, що вітчим вважається таким, що зобов`язаний утримувати пасинка за сукупності таких умов: 1) пасинок проживає разом із вітчимом; 2) пасинок немає родичів першої та другої лінії кровного споріднення або ж ці особи не можуть надавати пасинку утримання; 3) вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Такий перелік є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З іншої сторони, якщо вітчим самостійно (за власною ініціативою) надає матеріальну допомогу пасинку, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах. Проте, з позиції норм СК України таку поведінку вітчима не можна назвати «утриманням», бо «утримання», це не «право», а безальтернативний та імперативно визначений «обов`язок» батьків по відношенню до неповнолітніх дітей.

Також пасинок у спірному випадку не може вимагати у вітчима забезпечення його утриманням, оскільки за законом такий обов`язок на нього не покладений.

Якщо мати дитини (пасинка) вбачає у поведінці свого колишнього чоловіка (батька дитини) ознаки, за наявності яких особа може бути позбавлена батьківських прав, то може скористатись відповідною процедурою. Крім того, у випадку позбавлення батька батьківських прав така дитина, за згоди самої ж дитини, може бути усиновлена. Вітчим у даному разі матиме право на усиновлення такої дитини. І лише після усиновлення, усиновлювач зобов`язаний утримувати неповнолітніх усиновлених дітей.

Альтернативних ситуацій, які описані в сімейному законодавстві та стосуються спірного випадку, немає. Той факт, що позивач є сумлінним сім`янином, який добросовісно, розумно і справедливо виконує свої обов`язки, не свідчить про те, що дитина дружини від попереднього шлюбу перебуває в нього на утриманні. Позивач не надав належних засобів доказування існування обставин, які зобов`язують вітчима утримувати пасинка. Невиконання батьком дитини рішення суду по сплаті аліментів має інші наслідки, проте жодним чином призводить до припинення правового зв`язку між батьком та дитиною, не припиняє обов`язку батька утримувати неповнолітнього сина.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд зазначає, що заявник, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні її дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки, як встановлено судом, вони проживають однією сім`єю. При цьому обов`язок щодо його утримання у заявника (як вітчима) виникає за умови, якщо у дітей немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23.

Судом встановлено та наведено вище по тексту рішення, що у дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батько та мати. При цьому, суд нагадує, що обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо у дитини немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Доказів того, що батько дитини ОСОБА_3 чи мати з поважних причин не можуть надавати належного утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 13, 89, 247, 258-259, 265, 293-294, 315, 354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА