Справа 688/1086/17
№ 4-с/688/4/24
Ухвала

Іменем України

26 березня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Юлії Леонідівни та старшого державного виконавця Ковальчука Вячеслава Володимировича у виконавчому провадженні №54089519, заінтересована особа ОСОБА_3 ,

встановив:

15.03.2024 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із скаргою, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 , в якій просить визнати протиправною бездіяльність начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Ю.Л. та старшого державного виконавця ОСОБА_4 щодо відмови в звільненні майна з-під арешту; звільнити все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з-під арешту за реєстраційним номером 34111349 від 12.11.2019 року, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника серія і номер 54089519, виданої 12.11.2019 року старшим державним виконавцем Ковальчуком В.В.; виключити з Державного реєстру речових прав (спеціального розділу) запис №34111349 від 12.11.2019 року про арешт всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої скарги посилається на те, що у Шепетівському ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче повадження №54089519 з примусового виконання виконавчого листа від 31.05.2017 року №688/1086/117 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 24.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Внаслідок допущеної боржником заборгованості на все його нерухоме майно, а саме 7 земельних ділянок було накладено арешт постановою старшого державного виконавця Ковальчука В.В. від 12.11.2019 року, на підставі якої зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 34111349.

В січні 2024 року боржником було погашено заборгованість зі сплати аліментів в повному обсязі. 02.02.2024 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до Шепетівського ВДВС із заявою, в якій просив скасувати арешт його нерухомого майна у зв`язку з відсутністю у нього заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа начальника Шепетівського ВДВС від 07.03.2024 року №25.20.-26-19678/06 у задоволенні поданої заяви відмовлено, оскільки сплати заборгованості по аліментам не достатньо для зняття арешту з майна, так як боржником своєчасно аліменти не сплачувались, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття арешту майна боржника, у всіх інших випадках арешт може бути знято за рішенням суду.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, такою, що порушує право ОСОБА_2 на мирне володіння своїм майном, представник останнього звернувся із скаргою до суду за захистом його порушених прав.

Стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_2 , представник боржника ОСОБА_1 , державний виконавець та начальник ВДВС в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце його проведення.

Представник боржника ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести у її та боржника відсутність, підтримала вимоги скарги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 подала до суду письмове клопотання, у якому просила розгляд справи провести у її відсутність, вказала, що претензій ні до боржника, ні до ВДВС не має, оскільки заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповновнолітній дітей погашена в повному обсязі.

Начальник Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецька Ю.Л. подала до суду письмові заперечення на скаргу, у яких вказала, що боржником своєчасно аліменти не сплачувались, тому факту сплати заборгованості по аліментам не достатньо для зняття арешту з майна, а тому у задоволенні скарги просила відмовити.

Головний державний виконавець Туркан О.М. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 провадження № 61-4726сво19 боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, правонаступником якого є Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі ВДВС) перебуває виконавчий лист №688/1086/17, виданий 31.05.2017 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 24.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

08.06.2017 року старшим державним виконавцем Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ковальчуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54089519, а постановою від 12.11.2019 року про арешт майна боржника, якою у зв`язку з тим, що боржник самостійно рішення суду не виконує, заборгованість станом на 01.11.2019 року становить 45817,39 грн, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 . На підставі даної постанови 12.11.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 34111349, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №369899794 від 14.03.2024 року.

На час розгляду скарги примусове виконання даного виконавчого листа здійснює головний державний виконавець Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Туркан О.М.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання є 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. (ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно матеріалів виконавчого провадження №54089519 з метою погашення заборгованості по аліментам державним виконавцем застосовувались заходи примусового виконання рішення, передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі зверталось стягнення на земельну ділянку боржника ОСОБА_2 . Оскільки в подальшому було встановлено, що ОСОБА_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 , головним державним виконавцем ОСОБА_7 було звернуто стягнення на його заробітну плату, про що винесено відповідну постанову.

01.02.2024 року на адресу ВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_3 від 26.01.2024 року про відсутність заборгованості зі сплати аліментів.

02.02.2024 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Ю.Л. із заявою щодо звільнення з-під арешту його нерухомого майна та виключення відповідного запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У зв`язку з тим, що боржником ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів була погашена в повному обсязі, головним державним виконавцем Туркан О.М. 12.02.2024 року винесено постанови про скасування заходів примусового виконання рішення суду, в тому числі знято арешт з коштів боржника.

Проте, у задоволенні поданої заяви щодо звільнення з-під арешту нерухомого майна та виключення відповідного запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було відмовлено, що підтверджується повідомленнями начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Ю.Л. №25.20-26-19678/06 від 07.03.2024 року, боржнику повідомлено, що незважаючи на те, що заборгованість погашена в повному обсязі згідно заяви стягувача від 26.01.2024 року, факту сплати заборгованості по аліментам не достатньо для зняття арешту з майна, так як боржником своєчасно аліменти не сплачувались.

Згідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.03.2024 року та не заперечується учасниками судового провадження заборгованість зі сплати аліментів на час подання заяви про звільнення майна з-під арешту відсутня.

Судом також встановлено, що боржник ОСОБА_2 з 01.09.2023 року і по даний час проходить військову службу під час призову за мобілізацією та отримує заробітну плату, на яку було звернуто стягнення відповідною постановою головного державного виконавця Туркан О.М. від 06.03.2024 року.

Отже, заборгованість із сплати періодичних платежів погашена та виконання рішення суду може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав скаржника.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За встановлених обставин, суд вважає подану скаргу обґрунтованою, а бездіяльність начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Ю.Л. та головного державного виконавця Туркан О.М. неправомірною.

З огляду на вищевикладене, слід виходити з того, що суд не вправі підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження державного виконавця (державної виконавчої служби) щодо вирішення питань, які законодавством віднесено до їх компетенції, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 260, 261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Юлії Леонідівни та старшого державного виконавця Ковальчука Вячеслава Володимировича у виконавчому провадженні №54089519 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецької Юлії Леонідівни та головного державного виконавця Туркан Оксани Миколаївни у виконавчому провадженні №54089519 щодо відмови у звільненні з-під арешту належного боржнику ОСОБА_2 всього нерухомого майна та виключення відповідного запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Зобов`язати начальника Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Репецьку Юлію Леонідівну та головного державного виконавця Туркан Оксану Миколаївну поновити порушене право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні №54089519 шляхом звільнення всього його нерухомого майна з-під арешту та виключення з Державного реєстру речових прав запису №34111349 від 12.11.2019 року про арешт всього його нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК