Справа № 953/7189/23
Провадження № 2/953/659/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору на виконання робіт, стягнення попередньої оплати, штрафу, пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явилися, подали заяву відповідно до якої просили розгляд справи проводити без їх участі, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відносно терміну виконання робіт у п.4 договору визначено, що виконавець зобов`язується розпочати виконання доставки виробу згідно із погодженим сторонами замовленням після сплати замовником авансу, повної вартості товару або оформлення розстрочки згідно домовленості сторін. Виконавець зобов`язується виконати доставку виробу протягом 30 робочих днів з дня контрольного заміру та повідомити замовника про готовність товару до здачі. Виконавець зберігає за собою можливість затримати або відтермінувати передачу товару, з попереднім повідомленням про це замовника. Виконавець встановлює гарантійний строк на товар, який становить 12 місяців. Гарантійний строк обчислюється від дня передачі товару замовнику. Порядок здачі-приймання замовлення у п. 5 договору здійснюється сторонами за актом прийому-передачі в момент доставки.
Виконавець передає замовнику виготовлений виріб лише після повної оплати замовником вартості, яка вказується у замовленні. Після чого монтажник, якого рекомендує виконавець, починає монтажні роботи. Додаткові роботи, які виникли в процесі монтажу, в повній мірі повинен оплатити замовник.
Права та обов`язки сторін визначені у п. 6 договору, а саме: виконавець зобов`язується прийняти погоджене замовлення в роботу і виконати його в строк визначений договором, повідомити замовника про готовність товару до приймання і після підтвердження повної сплати товару передати його замовнику, виконавець має право не передавати виготовлений товар замовнику до моменту оплати повної вартості товару, що вказана у замовленні.
Замовник зобов`язується оплатити аванс в розмірі від 70 до 100 % вартості товару, оплатити залишок вартості товару, прийняти товар, доставлений виконавцем згідно із вимогами замовника, передбаченими у замовленні, оглянути його і в разі виявлення допущених відступів від умов договору і замовлення або інших видимих недоліків протягом 24 годин з моменту доставки товару повідомити виконавця в письмовому вигляді.
Якщо замовник не звернувся у вказаний термін, то згідно зі ст. 853 ЦКУ втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліків виробу. Виконавець повідомляє, що товар, доставлений за індивідуальним замовленням, який відповідає вимогам якості, обміну та поверненню не підлягає.
Замовник має право на побутове обслуговування замовленого ним товару у виробника за індивідуальним замовленням за його кошти, якщо придбаний товар не підійшов за розміром, габаритами, узгодженим ним у замовленні, згідно правил побутового обслуговування населення.
У п. 7 договору визначено відповідальність сторін, так за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даним договором винна сторона відшкодовує заподіяні збитки та несе встановлену чиним законодавством України відповідальність.
Сторони не несуть відповідальність за порушення своїх зобов`язань за цим договором, якщо воно сталось не з їх вини, сторона вважається не винною, якщо доведе, що вжила всіх заходів для належного виконання зобов`язань
Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по даному договору у разі виникнення обставин непереборної сили (пожежа, повінь, землетрус, стихійні лиха тощо). У такому випадку строк виконання умов договору відкладається на час, протягом якого діють згадувані обставини та/або їх наслідки.
У випадку порушення замовником терміну остаточного розрахунку з виконавцем, замовник сплачує штраф у розмірі 0,05 % від вартості послуг, за кожний день прострочки, але не більше 10 % від загальної вартості.
У випадку порушення виконавцем терміну постачання і передачі виробів, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,5 % від вартості послуг, за кожний день прострочки, але не більше 10 % від загальної вартості.
У п. 8 договору сторонами встановлено порядок вирішення спорів, по всім питанням, пов`язаним з виконанням даного договору, що не врегульовані самим договором, сторони керуються чиним законодавством, всі суперечки, які можуть виникнути у процесі виконання умов договору, вирішуються сторонами шляхом переговорів. В разі недосягнення згоди суперечка розглядається у судовому порядку.
Строк дії договору визначено у п. 9, договір діє з дати його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, одностороннє розірвання договору не допускається, можливе лише за взаємною згодою сторін.
Копію додатку № 2 відповідно до якого скопійовано чеки на суму 198 грн. та 60.95 грн. за придбання ґрунтовки, з зауваженнями щодо виплати вартості цементу в розмірі 160 грн. позивачем.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Кошті в розмірі 1400 гривень за твердженням позивача були сплачені відповідачу за додаткові роботи, які не були обумовлені умовами договору.
Відповідачем порушено строки виконання умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від надання послуг з доставки виробів ( двері вхідні, двері міжкімнатні і металопластикові конструкції) та передачі їх у власність позивача , відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зважаючи на те, що позивачем було проведено передплату, а відповідачем виконано зобов`язання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення попередньої оплати товару з відповідача.
Вирішуючи питання про стягнення пені та штрафу, суд виходить з наступного.
На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 7.5. договору передбачено, що у випадку порушення виконавцем терміну постачання і передачі виробів, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0,5 % від вартості послуг, за кожний день прострочки, але не більше 10 % від загальної вартості, тобто суд доходить до висновку про можливість задоволення вимоги про стягнення штрафу з відповідача у сумі 10% від загальної вартості послуг, а саме у сумі 2000 грн.
Тобто, вимоги в частині стягнення пені, штрафу підлягають частковому задоволенню.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд бере до уваги твердження позивача про те, що він є людиною похилого віку, є інвалідом 1 групи по зору, балкон дійсно потребував ремонту, зазначав, що сума внесена в якості передплати є дуже значною для нього, оскільки є непрацюючим пенсіонером, на ґрунті цих подій йому довелось вживати додаткові заходи для організації завершення виконання відповідачем умов договору.
При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, наявність інвалідності, вину підприємства у заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін у житті, та вважає розумним та справедливим визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 7500 грн. Тобто, вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають повному задоволенню.
Таким чином, враховуючи норми закону, оскільки фактично відповідачем отримано аванс від позивача та в добровільному порядку вчасно не надані послуги з доставки виробів (двері вхідні, двері міжкімнатні і металопластикові конструкції) та передачі їх у власність позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, тягнути з відповідача на користь позивача суму пені, штраф, моральну шкоду та судові витрати.
Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру пропорційно задоволеним вимогам, оскільки позивач при подачі позову звільнений від його сплати.
Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимогу немайнового характеру про розірвання договору в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак у зв`язку з тим, що у задоволенні даної вимоги відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору, то суд відносить судові витрати на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 526, 536, 612, 651, 693 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору на виконання робіт, стягнення попередньої оплати, штрафу, пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому законом порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, ( АДРЕСА_1 )
СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна