КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8742/23 Головуючий у 1 інстанції: Жук М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. Зазначила, що з 01 лютого 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 під час якого вона придбала автомобіль «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль був оформлений на ОСОБА_2 , але фактично придбаний за її особисті кошти, накопичені до шлюбу та подаровані особисто їй членами її сім`ї. ОСОБА_1 просила визнати її особистою приватною власністю автомобіль FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . У власності ОСОБА_2 залишити право на 1/2 частину транспортного засобу «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . В решті вимог позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1518,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив її посилання щодо придбання транспортного засобу «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 за її особисті кошти, в тому числі і ті, що були подаровані їй родичами. Суд не надав належної оцінки поясненням відповідача ОСОБА_2 , наданим у іншій справі, де він підтвердив придбання вказаного транспортного засобу за її особисті кошти. Такі пояснення слід розцінювати як визнання відповідачем відповідних обставин.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб (а.с. 11).

15 травня 2016 року між ТОВ «Віді-Край Моторз» і ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу № КМдА-0001/136, відповідно до якого з урахуванням додаткової угоди №1 від 17 травня 2016 року ОСОБА_2 придбаний транспортний засіб «Ford Fiesta», кузов № НОМЕР_2 за 411 429 грн. Транспортний засіб зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 . д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 14, 74).

Рішенням Оболонського районного суду від 15 липня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12-13).

ОСОБА_1 порушила питання про визнання транспортного засобу придбаний транспортний засіб «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 її особистою власністю.

За результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції визнавши за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за кожним право власності на 1/2 частину спірного транспортного засобу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, зокрема гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст. 71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту вказаних норм у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними.

Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 77-78 ЦПК України) і це є її процесуальним обов`язком (ст. 12, 81 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте ними до шлюбу; майно, набуте ними за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте ними за час шлюбу, але за кошти, які належали їм особисто; житло, набуте ними за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спірний транспортний засіб «FordFiesta», кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог про визнання транспортного засобу особистою приватною власністю позивачка ОСОБА_1 посилалася на придбання його за рахунок накопичених до шлюбу власних коштів та коштів, подарованих їй членами її сім`ї.

На підтвердження обставин, на які вона посилається, ОСОБА_1 надала копію письмових пояснень представника ОСОБА_2 , які надавалися у справі № 756/11185/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та її матері, визначення способу участі батька у вихованні дитини, визначення розміру аліментів, врахування понесених витрат на лікування дитини та оплату житлово-комунальних послуг, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та додаткових витрат. В цих поясненнях представник ОСОБА_2 зазначив, що, "як підтверджує сама ОСОБА_1 , автомобіль «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний за її кошти, і ОСОБА_2 це не спростовує, і цим самим підтверджується, що ОСОБА_1 не потребувала додаткового утримання від ОСОБА_2 під час шлюбу".

Разом з тим, визначення походження коштів, за які був придбаний автомобіль «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , не був предметом доказування у справі № 756/11185/20 був. Пояснення, на які посилається ОСОБА_1 були підписані представником ОСОБА_2 , а не особисто ОСОБА_2 . А тому такі пояснення не можуть бути належним доказом придбання автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_1 за особисті кошти під час шлюбу з ОСОБА_2 та не можуть бути розцінені як визнання ОСОБА_2 відповідних обставин. Крім пояснень представника ОСОБА_2 в справі № 756/11185/20 ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження законності заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи також вбачається, що договір купівлі-продажу автомобіля № КМдА-0001/136 від 15 травня 2016 року був укладений не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 . Спірний транспортний засіб зареєстрований був на ім`я ОСОБА_2 , що також ставить під сумнів доводи позивачки про придбання автомобіля за її особисті кошти.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що транспортний засіб «FordFiesta», д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний у спільну сумісну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , та здійснив його поділ в рівних частках.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 січня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 червня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.