Провадження № 2/337/760/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Хортицькийрайонний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого : судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до якого просив суд зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.04.2015 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щоміcячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 березня 2015 року і до досягнення повноліття сина.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2025 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 березня 2015 року і до досягнення повноліття сина.

13.07.2019 року позивач вдруге одружився, про що у Комунарському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний запис №411(серія НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася дитина- ОСОБА_7 , про що Шевченківським відділом ДРАЦС у м.Запоріжжя Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблений відповідний актовий запис №224 від 14.06.2023 року (серія НОМЕР_2 ).

Позивач зазначає, що теперішній час на його утриманні перебуває малолітня дитина та його дружина- ОСОБА_8 .

За вказаних обставин, позивач вважає , що в нього відбулися зміни матеріального стану, які є підставою зменшення суми стягнутих аліментів та просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.04.2015 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щоміcячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 березня 2015 року і до досягнення повноліття сина на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до провадження судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Ширіної С.А. та призначено підготовче судове засіданняі з повідомленням (викликом) сторін.

14.11.2023 р. представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Будовською Н.В. було подано відзив на позовну заяву, згідно якого остання зазначила, що позивачем належними доказами не підтверджено зміни матеріального стану , на які позивач посилається як на підставу зменшення розміру аліментів. Просила в задоволенні позову відмовити.

17.04.2024 Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрито,справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14.05.2024 року на 09-30 год.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Фельський С.Л. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Будовська Н.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд,вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2025 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 26 березня 2015 року і до досягнення повноліття дитиною.

13.07.2019 року позивач вдруге одружився, про що у Комунарському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний запис №411(серія НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася дитина- ОСОБА_7 , про що Шевченківським відділом ДРАЦС у м.Запоріжжя Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблений відповідний актовий запис №224 від 14.06.2023 року (серія НОМЕР_2 ).

Згідно довідки про заробітну плату№346 від 12.09.2023 року, відповідач працює в Головному управлінні державної служби надзвичайних ситуацій України в Запорізькій області на посаді водія та його заробіток за період з вересня 2022 року по серпень 2023 рік складає 802806,24 грн.

За вказаних обставин, позивач вважає , що в нього відбулися зміни матеріального стану, які є підставою зменшення суми стягнутих аліментів.

Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 17.06.2022 року, відповідачкою ОСОБА_9 17.06.2022 було укладено шлюб з ОСОБА_10 , після державної реєстрації якого, прізвище ОСОБА_11 - ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зістаттею 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей150,180 СК Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннямистатті 181 СК Україниспособи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третястатті 181 СК Українивизначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першоїстатті 192 СК Українивстановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зроблено висновок, що зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Статтею 192 СК Українипередбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьоїстатті 12 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З долучених до матеріалів справи документів, суд зазначає, що матеріальний стан позивача є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8Закону України«Про охоронудитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12Закону України«Про охоронудитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексуУкраїни дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, суд зазначає, що позивачем не доведено факту того, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання неповнолітнього сина, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням. Окрім того, зменшення аліментів лише на сина ОСОБА_5 призведе до нерівності умов утримання дітей зі сторони батька, порівняно з дитиною, яка наразі фактично проживає з батьком.

Суд звертає увагу на те, що утримання дитини є обов`язком батьків, і рішення суду про стягнення аліментів, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання платником аліментів.

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в тому числі дитини та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру та права дитини на утримання з боку батька.

Враховуючи наведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в позивача значно змінилось (погіршилось) матеріальне становище або стан здоров`я та він не здатен сплачувати аліменти на утримання сина, в розмірі визначеному судовим рішенням, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає, тому суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовної заяви, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 89, 211, 223, 258,259,263-265, 352-355 ЦПК України ,суд-

УХВАЛИВ :

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня ухвалення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10.06.2024 року

Суддя: С.А. Ширіна