Єдиний унікальний номер справи 235/2396/24
Номер провадження 2/235/871/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Юриної К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Бурдужа А.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Бурдужа А.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2024 року по справі №235/301/24 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення суми індексації по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 110239,14 грн, судовий збір в сумі 1102,31 грн.

При поданні позовної заяви, ще були заявлені позовні вимоги про стягнення суми компенсації втрати частини заробітку через несвоєчасність її виплати за період з квітня 2021 року по жовтень 2023 року, тобто по день фактичного розрахунку, проте позивач був звільнений з підприємства 04.01.2021 року, в квітні 2021 року позивач не працював. В частині заявлених позовних вимог про стягнення компенсації втрати заробітку в сумі 43912,99 грн за період з квітня 2021 року по жовтень 2023 року відмовлено.

Судом в даному рішенні зазначено, що позивач не позбавлений можлиівост звернутися до суду з позовом про стягнення компенсації втрати заробітку за період, коли у нього виникла заборгованість по заробітній платі по день фактичного розрахунку, а саме з грудня 2019 року по жовтень 2023 року. Судом самостійно здійснено розрахунок втрати заробітку щомісячно за період з грудня 2019 року по жовтень 2023 року та про це зазначено в рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2024 року по справі №235/301/24.

Так, відповідно до зазначеного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2024 року по справі №235/301/24 судом встановлено, що наказом № 4 к від 04.01.2021р. позивача було звільнено з підприємства за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 18.05.2021р. по справі № 235/1924/21 з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 121642,65 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2021р. по 18.05.2021р. (10 робочих днів) в сумі 9342,30 грн з подальшим відрахуваннями з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Судом встановлено, що на момент звільнення заборгованість по заробітній платі ТОВ «Краснолимаснька» перед позивачем становить 121642, 65 грн.

Рішення суду від 18.05.2021р. було виконано 10.10.2023 року.

Всього компенсація за втрату заробітку за період з грудня 2019 р. по жовтень 2023 р. становить:

8625,37+669,44+5715,70+7106,09+7647,53+4353,11+11,83+45,70+7487,84+5133,88+5890,45+2098,73+405,51=58 414,36 грн.

Красноармійським міськрайонним судом Донецької області самостійно зроблено обчислення компенсації за втрату заробітку за період з грудня 2019 по січень 2021 року в сумі -58 414,36 грн. Даний розрахунок не був оскаржений. Рішення від 14.02.2024 року Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі 235/301/24 18.03.2024 року набрало законної сили, тож зазначена сума вже попереднім судом досліджена та підлягає стягненню.

Позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про стягнення компенсаціївтр ати заробітку за період, коли у нього виникла заборгованість по заробітній платіпо день фактичного розрахунку, а саме з грудня 2019 р. по жовтень 2023 рік- таке

твердження міститься в рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2024 року по справі №235/301/24.

Крім того, судом зазначено, що дію Закону України «Про індексацію грошових

доходів населення» зупинено з 01.01.2023 року, в даному випадку судом не приймається до уваги, оскільки на момент розгляду справи Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено проведення індексації грошових доходів населення.

Підставою звільнення від доказування, визначених в ЦПК України, є обставини,

які визнані судом загальновідомими (ч.3 ст. 82 ЦПК України), і в такому разі вони не потребують доказуванню.

Враховуючи той факт, що компенсація за втрату заробітку за період з грудня 2019 по

жовтень 2023 року вже попереднім судом було розраховано, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2024 року по справі № 235/301/24 набрало законної сили-188.03.2024 року, тож не підлягає доказуванню в даній справі.

Позивач просить суд стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на його користь компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі-58 414,36 грн 36 коп.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, вважає їх такими, що порушують його права та законні інтереси, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2024 року справа № 235/301/24, з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто частково:- суми індексації по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 110 239,14 грн (сума з урахуванням відрахувань і податків). Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.05.2021 року по справі № 235/1924/21 з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 121 642, 65 гривень (довідка від 16.04.2024

р. № 252 долучається до відзиву), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.04.2021 року по 18.05.2021 року (10 робочих днів) в сумі 9 342,30 гривень з подальшим відрахуванням з ції суми податків та обов`язкових платежів. Судове рішення від 18.05.2021 р. виконано 10.10.2023 року, що не заперечує і сам позивач.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують

громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у тому числі заробітної плати (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі - 58 414,36 гривень, за період з грудня 2019 року по січень 2021 року, посилаючись на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.02.2024 року по справі № 235/301/24, що тільки рекомендацією суду при умові, що позивач таким правом на звернення скористався раніш або скористається. Відповідач таке твердження вважає безпідставним та необґрунтованим. Позивача було звільнено з підприємства з 04.01.2021 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. Його право було звернутися до відповідача з заявою про нарахування компенсації втрати частини заробітку після того, як рішення суду було відповідачем виконано 10.10.2023 року, але позивач цим правом не скористався. Якщо не було від позивача заяви стосовно нарахування цієї компенсації, то і ідповідач не відмовляв позивачу, тому і звернення з такими вимогами не відповідають законодавству. Спору між сторонами не було - тому і немає відповідальності.

Представник відповідача зазначає, що дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зупинено з 01.01.2023 року, згідно із Законом України №2710-ІХ від

03.11.2022 року. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" дію Закону на 2023 рік зупинено. Тобто у 2023 році не проводиться нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 N 1078 (зі змінами), роз`яснення норм якого надає Мінсоцполітики. Тому і вимоги позивача поза законом.

При цьому відповідач наголошує, що остаточна сума компенсації, відповідно до

приписів законодавства, підлягає розрахунку на день виплати боргу та не залежить від дати ухвалення судового рішення.

Для проведення розрахунку слід брати доходи громадян України, які не мають разового характеру. Однак, виходячи з даних зазначених у позовній заяві позивача, де розрахунок розміру компенсації втрати частини заробітку проведено самим позивачем не мають доказового значення, бо позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в цій частині позовних вимог.

Представник відповідача просить суд у позовних вимогах відмовити повністю.

Представник позивача у відзиві на позов зазначила, що задоволення позовної заяви в повному обсязі, без зменшення розміру компенсації буде дотримано розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Крім того, позивач є військовослужбовцем та захищає нашу країну від ворога-російської федерації. А сума про яку заявляють в позовній вимозі для такого великого, багатого підприємства як ТОВ «Краснолиманська» взагалі є мізерною. З 2021 року мали змогу добровільно виконати рішення суду, проте цього не зробили. Позивач відновлював виконавчий лист, звертався до суду знову і лише в 2023 році через приватного виконавця отримав кошти. Це свідчить про бездіяльність та не бажання платити кошти відповідачем. Про яке збагачення йде мова, якщо людина з 2021 року намагається відновити свої порушені права.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебував з ТОВ «Краснолиманське» у трудових відносинах з 05.11.2018 р. по 04.01.2021р.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2021 (справа № 235/1924/23) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 121642,65 грн. (сума визначена після утримання обов`язкових платежів) та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9342,30 грн. з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого

2024 (справа № 235/301/23) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 110239,14 грн.

10 жовтня 2023 року рішення суду від 18.05.2021 року в примусовому порядку виконано в повному обсязі, що не заперечується сторонами.

Частиною 4 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч.1 ст.115 КЗпП України.

Згідно зі ст.34Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 57 від 24.01.2024 заборгованість з виплати заробітної плати виникла за період з грудня 2019 року січень 2021 року та становила 121642,65 грн - сума заборгованості після утримань всіх обов`язкових податків та зборів. Заборгованість стягнуто у жовтні 2023 року.

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на свою користь як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Відповідно до п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Представник відповідача заперечуючи у відзиві проти наданого розрахунку, не приводить розрахунок, який на його думку має бути вірним.

Заборгованість утворилась у грудні 2019 року, виплачена у жовтні 2023 року. Позивач просить стягнути компенсацію в розмірі 58414,36 гривень. Суд, перевіривши розрахунок, приходить до висновку, що стягненню підлягає компенсація втрати частини заробітку в розмірі 58414,36 гривень.

Дана сума розрахована у рішенні суду від 14.02.2024 року по справі 235/301/24. Рішення суду набрало законної сили 18.03.2024 року, сторонами не оскаржувалося.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на зупинення на 2023 рік відповідно до п.3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» суд знаходить безпідставним, оскільки даним законом регулюється саме порядок індексації грошових доходів населення, тоді як позивач просить стягнути з роботодавця компенсацію втрати частини ним заробітку у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.115КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24, 34Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Бурдужа А.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 58414 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 36 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 4832 від 21.06.2017 року.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», , місцезнаходження: м. Родинське.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено 09.06.2024 року.

Суддя Хмельова С.М.