Єдиний унікальний номер судової справи 225/518/24
Номер провадження 2/225/172/2024
Дзержинський міський суд Донецької області
=======================================================================
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2024 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

за участі секретаря Панасенко Г.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Бабенко Яни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача - адвокат Бабенко Я.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивач з відповідачем з 26.06.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Подільського районного суду міста Києва від 26.06.2023.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом 2015 - 2017 років подружжя разом зі старшою донькою проживали в м. Києві. ОСОБА_2 періодично виїзджала на окуповану територію в м. Донецьк, де проживають її батьки, родичі. Іноді вона брала доньку ОСОБА_5 з собою, іноді - залишала разом з батьком в м. Києві. Після народження доньки ОСОБА_6 , усі питання, які пов`язані із навчанням ОСОБА_5 позивач взяв на себе. Коли почалася пандемія COVID-19 позивач вивіз дружину та їх дітей в м. Донецьк, бо вважав там їм буде безпечніше. Проте, ОСОБА_5 більший час проживала разом з бабусею, мати дитиною не цікавилася. Восени 2020 позивач разом з донькою ОСОБА_5 повернулися до м. Києва, а відповідач з молодшою донькою залишилася в м. Донецьк. З початком війни відповідач заявила, що не буде повертатися до м. Києва та ОСОБА_5 залишає на вихованні та утриманні позивача.

Розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №328 від 08.06.2021, а згодом розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №667 від 09.12.2022 визначено місце проживання доньки - ОСОБА_3 разом з батьком.

Відповідач не спілкується з дитиною, жодним чином не приймає участі у її вихованні.

Зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її долею.

19.03.2024 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

24.04.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення з приводу позову, в яких зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, на протязі останніх чотирьох років вона проживає в м. Донецьк, участі у вихованні й матеріальному забезпеченні доньки ОСОБА_5 не приймає, в подальшому планує залишатися в м. Донецьк для постійного проживання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністю, при ухваленні рішення просив врахувати висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копіїї свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.06.2023 (справа №758/6568/23) шлюб між сторонами було розірвано.

Розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №328 від 08.06.2021, а згодом розпорядженням Подільської районної у місті Києві державної адміністрації №667 від 09.12.2022 визначено місце проживання доньки - ОСОБА_3 разом з батьком - ОСОБА_1 .

Згідно договору позички квартири від 01.07.2018, довідки ЖБК "Виноградар-4"позивач разом з донькою ОСОБА_3 проживають в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки мережі клінік для дітей "Kinder Klinik" ОСОБА_3 відвідує вказаний заклад у супроводі батька ОСОБА_1 , є здоровою, скарг не має.

Відповідно до характеристики, виданої директором та класним керівником навчального закладу І-ІІІ ступенів "Загальноосвітня шкода №93" Подільського району м. Києва, ОСОБА_7 у вказаному навчальному закладі навчається з 1 класу, батько бере активну участь у навчанні доньки, натомість мати дитини на зв`язок не виходить, шкільним життям доньки не цікавиться.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з нею, не створює умов отримання нею освіти, не цікавиться її долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Відповідач проти зазначеного не заперечує.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

З висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.04.2024 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, яка не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду.

Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 341, 342 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача - адвоката Бабенко Яни Вікторівни (01001, м.Київ, вул. Володимирська,4, РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (04070, м.Київ, вул. Борисоглібська, 14, ) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя Є.В. Челюбєєв