ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1465/24

Провадження № 22-ц/4820/2121/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року (суддя Зеленська В.І.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року у справі № 682/1385/20, яке набрало законної сили 06.05.2021 змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі ЦМРУ МЮ (м.Київ) перебуває на примусовому виконанні лист №682/1385/20, виданий 06.05.2021 Славутським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що з моменту відкриття виконавчого провадження відповідач належно не виконував свій обов`язок зі сплати аліментів, у зв`язку із чим у нього станом на грудень 2022 року утворилася заборгованість у розмірі 51084 грн, яку він погасив лише у січні 2023 року. З січня 2023 року відповідач сплачував аліменти не у повному розмірі, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з січня 2023 по квітень 2024 у розмірі 48513,98 грн.

Вказувала, що має право на стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, яка відповідно до проведених позивачем розрахунків становить 129246,68 грн за період з січня 2023 року по травень 2024 року. Разом з тим, враховуючи законодавчі обмеження розміру пені по аліментах визначені ст.196 Сімейного кодексу України, яка не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 48513,98 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2023 р по 20 травня 2024 року в сумі 48513 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 1211,20 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого представника Кучерука Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що про наявну заборгованість, нові розрахунки суми аліментів, відповідача було повідомлено лише 31.05.2024 листом головного державного виконавця Славутського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Одразу після отримання вказаного листа відповідач погасив заборгованість в повному обсязі.

Вказує, що оскільки не був обізнаний про зміну розміру аліментів на підставі рішення суду, продовжував сплачувати їх щомісячно у розмірі 1507,54 грн, а тому вважає що його вина у прострочені заборгованості зі сплати аліментів відсутня.

Звертає увагу суду, що в долученому позивачкою розрахунку державного виконавця відсутня інформація про дати погашення, що робить неможливим здійснити перевірку правильності нарахування пені.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гільовського О.І. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з пп. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим .Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів на утримання доньки у належному розмірі, а заявлена сума пені в розмірі 48513 грн на підставі розрахунку позивача не перевищує 100% заборгованості зі сплати аліментів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись в повній мірі з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили 06.05.2021 змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі ЦМРУ МЮ (м.Київ) перебуває на примусовому виконанні лист №682/1385/20, виданий 06.05.2021 Славутським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 20.05.2024, здійсненим головним державним Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі ЦМРУ МЮ (м.Київ), розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів перед позивачем згідно виконавчого листа, виданого Славутським міськрайонним судом 06.05.2021 за період з січня 2023 по квітень 2024 складає 48513,98 грн (а.с. 9).

Визначений державним виконавцем розмір заборгованості за аліментах відповідач не оскаржував. Погашення заборгованості по аліментах здійснено 31.05.2024.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (накладення штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів), максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

При цьому, розмір пені за місячним платежем розраховується таким чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток (тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %).

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Відповідний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21.

З урахуванням фактично встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Разом з тим, судом першої інстанції не здійснено перевірки такого розрахунку та не відображено у судовому рішенні алгоритму розрахунку пені.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованими; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться у рішеннях ЄСПЛ «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» тощо.

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ, у судових рішеннях має бути наведена правова оцінка доводів сторін. Мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.

Кількість прострочених днів з 1 лютого 2023 року до 20 травня 2024 року становить 475 днів.

Розмір неустойки (пені) становить 129324,45 грн, з яких за:

січень 2023 року - розрахунок пені становить 20220,75 грн (4257х 475 х 1 %);

лютий 2023 року - розрахунок пені становить 19028,79 грн (4257 х 447 х 1 %)

березень 2023 року - розрахунок пені становить 17709,12 грн (4257 х 416 х 1 %)

квітень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 10612,92 грн (2749,46 х 386 х 1 %);

травень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 9760,58 грн (2749,46 х 355 х 1 %);

червень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 8935,75 грн (2749,46 х 325 х 1 %);

липень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 8083,41 грн (2749,46 х 294 х 1 %);

серпень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 7231,08 грн (2749,46 х 263 х 1 %);

вересень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 6406,24 грн (2749,46 х 233 х 1 %);

жовтень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 5553,91 грн (2749,46 х 202 х 1 %);

листопад 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 4729,07 грн (2749,46 х 172 х 1 %);

грудень 2023 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 3876,74 грн (2749,46 х 141 х 1 %);

січень 2024 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 3024,41 грн (2749,46 х 110 х 1 %);

лютий 2024 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 2227,06 грн (2749,46 х 81 х 1 %);

березень 2024 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 1374,73 грн (2749,46 х 50 х 1 %);

квітень 2024 року - розрахунок пені з урахуванням часткових платежів становить 549,89 грн (2749,46 х 20 х 1 %);

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Отже, з ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня, нарахована за період з 01 лютого 2023 року до 20 травня 2024 року у розмірі 129324,45 грн, однак її розмір значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами за цей період 48513,98 грн.

А тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини, зокрема обґрунтування розрахунку пені, у редакції цієї постанови.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 не знав про існування рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2020 р у справі № 682/1385/20 за позовом ОСОБА_1 до нього про зміну розміру аліментів, способу їх стягнення та стягнення пені, так як у судовому рішенні вказано, що відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, за викликом до суду не з`явився (а.с.113-116). Крім того, у цій справі відповідач ОСОБА_2 звертався до суду з заявою про відкладення судового розгляду справи, а тому слід дійти висновку про його обізнаність про розгляд справи.

Не заслуговують на увагу також посилання відповідача на те, що у наданому позивачкою розрахунку заборгованості відсутня інформація про дати погашення, що впиває на правильність розрахунку, оскільки відповідач не був позбавлений можливості надати суду власний розрахунок заборгованості, із зазначенням здійснених ним платежів і дат погашення в підтвердження заперечень щодо позову, що є його процесуальним обов`язком.

Оскільки апеляційний суд змінює судове рішення у частині мотивів його ухвалення, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 вересня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай