Провадження № 2/127/2572/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія « Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , підписана адвокатом Федик Юлією Юріївною, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши подані матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Дану позовну заяву від імені ОСОБА_1 підписано як представником адвокатом Федик Ю. Ю.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом, тобто у даному випадку в порядку, передбаченому ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 11, 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого Радою адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта та має містити обов`язкові реквізити, зокрема: посилання на договір про надання правової допомоги, назву органу в якому надається правова допомога, дані про документи, які посвідчують його статус (право на зайняття адвокатською діяльністю), підпис самого адвоката, який видав ордер або надає правову допомогу, тощо.

Верховний Суд у своїх рішеннях дотримується позиції про те, що в разі коли ордер на надання правової допомоги не містить обов`язкових реквізитів, то він не може вважатися належним документом для здійснення представництва, а тому адвокат, який його надав, не мав права підпису (ухвали КГС ВС від 02.04.2018 у справі №910/11162/17, від 07.08.2018 у справі №905/2497/17, від 23.02.2018 у справі №13/187, від 16.04.2018 у справі №922/1676/15, від 21.05.2018 у справі №18/257, від 09.08 2018 у справі №916/3266/17, від 12.09.2018 у справі №905/2865/17, від 02.05.2018 у справі №910/16014/17, від 30.03.2018 у справі №908/1843/17).

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину. Така правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 18 червня 2018 року у справі № 910/15163/17, від 28 вересня 2021 року у справі № 711/1666/21, від 13 вересня 2021 року у справі № 334/7632/20, від 13 вересня 2021 року у справі № 334/7632/20, яка підлягає застосуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

При цьому, Рада адвокатів України (рішення № 62 від 02 серпня 2022 року та роз`яснення до нього від 25 серпня 2022 року) наголосила на тому, що відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою надання правової допомоги є договір про надання правової (правничої) допомоги, а тому довіреність є підтвердженням повноважень адвоката у випадку, якщо вона надана на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

На підтвердження своїх повноважень адвокатом Федик Ю. Ю. надано в матеріали позову копію Договору про надання правничої допомоги від 21 грудня 2023 року, укладеного між адвокатами Федик Ю. Ю. та ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої, разом з копією Додаткової угоди №2 від 03 червня 2024 року. В матеріалах позову міститься також ксерокопія ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Хейнісом О. А. від 04 червня 2024 року. Натомість документів, які визначені чинним законодавством та підтверджують повноваження адвоката Федик Ю. Ю., як представника позивача, не надано.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 від 05 червня 2024 року підписана адвокатом Федик Ю. Ю., на підтвердження повноважень якої суду не надано довіреності або ордера, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», суд дійшов висновку, що вищезазначена заява підписана особою повноваження якої не підтверджені належним чином, а отже особою, яка не має права її підписувати. Відповідно наявні підстави для її повернення позивачеві, як то передбачено положеннями п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України з одночасним роз`ясненням процесуальних наслідків, передбачених ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Як зазначила Велика палата Верховного Суду у справі №910/23346/16 від 13 березня 2018 року чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадку коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.4 ст.185, ст. 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану адвокатом Федик Ю. Ю., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія « Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: