Справа № 650/1466/24
провадження № 2/650/802/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Чечун В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

29 березня 2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просить визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 терміном в шість місяців з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позов мотивований тим, що мати позивача, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та через декілька днів помер батько, ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги з посиланням поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як окупація села та непрацюючі нотаріуси.

На судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в особі Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Мати позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01.12.2021року виконавчим комітетом Борозенської сільської ради, актовий запис № 59 та через декілька днів помер батько позивача, ОСОБА_3 , а саме 02.12.2021року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 02.12.2021року виконавчим комітетом Борозенської сільської ради, актовий запис № 60.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у родині ОСОБА_3 (батька) та ОСОБА_2 (мати) (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 березня 1968 року Борозенським с/РАЦС Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис № 21.

З червня 1989 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_4 , та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_5 » свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 03.06.1989 року міським відділом РАЦС м. Херсона, актовий запис № 460.

Наприкінці 2021 року пройшла нова хвиля пандемії «коронавірус - COVID-19», від чого й померли батьки позивача. Згідно до роз`яснень, які позивач отримала від помічника нотаріуса, у неї було шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини, тобто фактично до 30 травня 2022р. Тому, позивач не поспішала до нотаріуса, оскільки мала дуже подавлений стан, позаяк втратила майже одночасно обидвох батьків.

З початку військової агресії російської федерації проти України 24 лютого 2022 року реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, відсутність нотаріусів на робочих місцях, проблеми зі зв`язком та транспортом, тощо.

Зазначене обмежило, позивача у реалізації прав у встановлений законом строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у тому числі із тих причин, що вона боялася переміщуватися через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я, через бойові дії, спричинені збройною агресією російської федерації.

Починаючи з моменту вторгнення, озброєні сили російської федерації вели активні бойові дії на всій території Херсонської області. Тим більше, з моменту введення воєнного стану в Україні на території Херсонської області будь-які органи державної влади, а також нотаріуси не працювали. Лише нещодавно державний нотаріус почала працювати та здійснювати прийом громадян, а тому, позивач одразу звернувся з заявою на прийняття спадщини, але строк уже був пропущений.

Згодом позивач дізнався, що строки для прийняття спадщини були зупинені на час дії веєнного стану, норму про, що згодом було виключено.

Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після померлої, у зв`язку із окупацією та не працюючими нотаріусами.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску.

Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач вказує на розуміння ним дій спрямованих на прийняття спадщини, збирання відповідних документів, разом з тим окупація, не працюючий нотаріус за місцем прийняття спадщини слугували підставами пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини.

При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини.

Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін.

Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень.

Отже, суд вважає, що факт окупації і як наслідок виїзд позивача до іншої області, потребував подолання значної відстані до місця знаходження нотаріуса, який значний час не працював, постійні зміни законодавства призвели до необізнаності позивача, щодо встановлених строків подання заяви на прийняття спадщини, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або іншими особами, а отже права та інтереси останніх жодним чином не будуть порушені.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на нього, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 200, 209, 259, 263 265 ЦПК України та вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та батько, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 терміном в шість місяців з часу набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора