Провадження № 2-о/947/615/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) ( ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява адвоката Герус Оксани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , як її представник, в якій просить встановити факт, що має для заявника юридичне значення, а саме факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України ОСОБА_2 за межами України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.10.24 року відкрито провадження у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

З боку представника заявника адвоката Герус О.О. надійшла заява, щодо можливість розгляду справи за її та заявника відсутності, в якій вимоги щодо встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України ОСОБА_2 за межами України, підтримала та просить їх задовольнити.

Представник заявника Київського ВДРАЦС в м.Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Справу розглянуто за відсутністю учасників справи у зв`язку з неможливістю їх явки в судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 .

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Так пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.04.2010 року перебували у зареєстрованому Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що свідчить свідоцтво про шлюб сері НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Від даного шлюбу подружжя має спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки Третього помічника капітану на борті судна Marbella Carrier Республіки Маршалові Острови, під час плавання судна в Карибському морі 12 серпня 2022 року о 00:11 ( UTC-5).

Заступником Комісара з морських справ Республіки Маршалові Острови Алан Блум 14.03.23 р. видано свідоцтво про презумпцію смерті, з якого вбачається, що оскільки ОСОБА_5 , стать чоловіча, громадянство України, ІНФОРМАЦІЯ_4 виконував обов`язки Третього помічника капітана на борті судна Marbella Carrier Республіки Маршалові Острови (підтвердження працевлаштування Республіка Маршалови Острови номер НОМЕР_3 виданий 29.07.2022 служив на борту зареєстрованого судна Marbella Carrier Республіки Маршалови Острови офіційний номер 9565;і. Оскільки згідно з МІ-109-1 поданим капітаном судна Marbella Carrier під час інциденту, було повідомлено про зникнення ОСОБА_6 з судна під час його плавання в Карибському морі 12.08.2022 о 00.11 ( UTC-5), оскільки тіло ОСОБА_6 не було знайдено протягом 6 місяців після вищевказаного інциденту. Тому ОСОБА_7 вважається померлим відповідно до &7.50.4 Морських правил Республіки Маршалові Острови і Морським адміністратором Республіки Маршалові Острови видане Свідоцтво про презумпцію смерті відповідно до &&103 і 109 Морського закону Республіки Маршалові Острови та &7.50.4 Морських правил Республіки Маршалові Острови.

У відповідності до Гаазької конвенції 1961 р.. Конвенція, що скасовує вимогу І легалізації іноземних офіційних документів (Україна приєдналась до Конвенції згідної Закону України від 10.01.2002 р. № 2933-ІІІ, набрав чинності 22.12.2003 р.;І Маршаллові Острови приєднались до Конвенції 18.11.1991 р., набрала чинності -І 14.08.1992 р.), 20.03.2023 р. був проставлений апостиль на Свідоцтво про презумпцію! смерті від 14.03.2023 р.

В травні 2024 року, з метою внесення відомостей про смерть мого чоловіка в І Державний реєстр актів цивільного стану громадян, заявник звернулась, через представника, до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі.

02.05.2024 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі листом № 1304/24.24-108 заявнику було відмовлено з підстав того, що Свідоцтво про презумпцію смерті не є підставою для державної реєстрації смерті

Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд,- здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Одеси громадянина України, який помер Карибському морі 13 березня 2023 року .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 264-268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті у Карибському морі 13 березня 2023 року громадянина України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , НОМЕР_5 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 28.11.24.

Суддя В. О. Луняченко