532/878/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/878/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом у якому прохає шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 15.02.1997 Виконавчим комітетом Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 2, - розірвати.

Позов обґрунтований тим, що у їхньому шлюбі народилися троє спільних дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Майнового спору між ними немає. Фактично їхня сім`я розпалася більше п`яти років, з цього часу шлюбні відносини між ними припинено.

Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з дружиною мають різні за складом характери та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Це в свою чергу створювало дискомфорт у шлюбних відносинах, через що між ними виникали суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання.

Сторони однією сім`єю не проживають, мешкають окремо. Позивач вважає збереження подружніх відносин з відповідачкою неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей. Вжиті ним заходи досудового врегулювання спору з приводу розбіжностей у поглядах на сімейні цінності шляхом висловлених прохань до відповідачки для підтримання нормальної атмосфери в сім`ї, піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові ,поваги, дружби, взаємодопомоги позитивного результату не дали.

Через те, що в них існували великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, спільне проживання з відповідачкою стало неможливим і вони повністю припинили шлюбні стосунки та кожен з них став жити своїм особистим життям. Тому він прийшов до висновку, що відносини між ними зіпсовані, а їхня сім`я розпалася. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки в даному щлюбі принижуються його честь і гідність, що спричиняє йому душевного болю і глибоких переживань. Перебування в такому шлюбі негативно впливає на його психологічний стан, підриває його життєздатність, та інтереси до повноцінного життя і сімейного благополуччя. Спільне господарство не ведеться. Вжиті заходи досудового врегулювання спору позитивного результату не дало. Поновлювати шлюбні стосунки він не збирається, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним.

Ухвалою від 10 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 04 червня 2024 року.

Відповідачка правом надання відзиву не скористалася.

У судове засідання 04 червня 2024 року сторони не з`явилися.

Позивач до суду подано заяву відповідно до якої останній прохає розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити На примирення не погоджується.

Відповідачкою до суду подано заяву відповідно до якої остання прохає справу розглянути за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Прохає залишити прізвище « ОСОБА_7 »

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом речення 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 15 лютого 1997 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 2, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей сина: ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , та доньку ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 (а.с.5-7).

Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дітей позовна заява не містить.

Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають неповнолітніх дітей.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивача, який не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачкою та миритися категорично не бажає.

Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України).

Відповідачка прохає залишити їй прізвище « ОСОБА_7 ».

Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 133, 206, 211, 258, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 104, 105, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Прийняти визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований 15 лютого 1997 року у Виконавчому комітеті Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 2, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачку й надалі іменувати прізвищем « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позову, тобто, 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позову, тобто, 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 червня 2024 року.

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя