Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2024 Справа №607/25519/23 Провадження №2/607/934/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивачки, адвоката Самуляка М. Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного сервісного центру МВС в особі регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-Авто» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Головного сервісного центру МВС в особі регіонального сервісного центу ГСЦ МВС в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-Авто» про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24 травня 1991 року ОСОБА_2 придбала автомобіль марки ВАЗ 21061, що підтверджується «справкою-счетом серія НОМЕР_1 », яке видане Акціонерним товариством «Львів - Лада». У вказаному документі є ідентифікаційні номера запчастин вказаного автомобіля, зокрема номер кузова НОМЕР_2 і номер двигуна НОМЕР_3 , оплачено за автомобіль 16 368 карбованців 45 копійок. На час придбання автомобіля позивачкою, документом, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що, мають ідентифікаційні номери, був вищевказаний документ. Таким чином, довідка-рахунок, що діяла на момент придбання є документом, що підтверджує реалізацію вказаного автомобіля, перехід транспортного засобу від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин придбання транспортного засобу. 01 грудня 2023 року представник позивачки ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_2

05 грудня 2023 року відповідач надав лист, яким відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу, зазначивши, що реєстрація транспортного засобу можлива, зокрема, після рішення суду про визнання права власності за особою, яка зазначена в довідці-рахунку. 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів.

Отже, враховуючи вище викладене, ОСОБА_2 вважає, що на даний час зареєструвати транспортний засіб можна лише шляхом звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності на транспортний засіб.

Відтак, позивачка просили суд, визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ 21061», номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , колір: білий, ідентифікатор ХТА210610N2743132, 1991 року випуску, тип палива: бензин, який було придбано 24 травня 1991 року на підставі «справки-счет» серія АЕ № 406580, виданої Акціонерним товариством «Львів - Лада» 24 травня1991 року.

Ухвалою судді від 02 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі №607/25519/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

15 січня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник відповідача Головного сервісного центру МВС Андрощук В. В. подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування відзиву зазначає, що в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2024 року про відкриття провадження у справі № 607/25519/23 зазначено: «за позовом ОСОБА_2 до Головного сервісного центру МВС України в особі регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області». Однак, згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне найменування юридичної особи Головний сервісний центр МВС, скорочене ГСЦ МВС, ідентифікаційний номер 40109173. Положення про Головний сервісний центр МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1393 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 квітня 2020 року № 354) (далі Положення про ГСЦ МВС), повне найменування українською мовою Головний сервісний центр МВС, скорочене найменування ГСЦ МВС.

ГСЦ МВС відповідно до пункту 4 розділу 1 Положення про ГСЦ МВС складається зі структурних підрозділів та відокремлених структурних підрозділів регіональних сервісних центрів (далі РСЦ). РСЦ складається зі структурних підрозділів, до яких, у тому числі, входять територіальні підрозділи територіальні сервісні центри МВС (далі ТСЦ МВС). РСЦ підзвітні та підконтрольні керівництву ГСЦ МВС. ГСЦ МВС, РСЦ і ТСЦ МВС разом становлять систему сервісних центрів МВС. Відповідно до пункту 1 розділу 1 Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року № 22, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом ГСЦ МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи. Згідно з Положенням про територіальний сервісний центр МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 грудня 2015 року № 1646 (зі змінами), територіальний сервісний центр (далі ТСЦ МВС) є структурним підрозділом територіального органу МВС регіонального сервісного центру МВС. До основних функцій ТСЦ МВС, зокрема належить: проведення реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на транспортні засоби, здійснення обміну реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби, зняття з обліку зареєстрованих транспортних засобів.

Отже, РСЦ ГСЦ МВС не є самостійною юридичною особою, має статус філії ГСЦ МВС. З огляду на зазначене, РСЦ ГСЦ МВС відповідно до статті 48 ЦПК України, не може бути самостійним учасником судових справ, тому виключно ГСЦ МВС може бути стороною даної справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка 24 травня 1991 року придбала в Акціонерного товариства «Львів Лада» автомобіль ВАЗ 21061, номер двигуна НОМЕР_3 , кузов 2743132, на підставі довідки-рахунку серії НОМЕР_1 . Позивач також зазначає, що 01 грудня 2023 року її представник ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 05 червня 2023 року № 219, засвідченої приватним нотаріусом Кашанською М. І., звернулась до територіального сервісного центру № 6141 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філії ГСЦ МВС) (далі ТСЦ МВС № 6141) з заявою про реєстрацію автомобіля ВАЗ 21061, номер двигуна НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 , на підставі довідки-рахунку серії НОМЕР_1 , виданої 24 травня 1991 року АТ «Львів Лада». Позивач зазначила, що їй було «в усній формі відмовлено у проведенні реєстрації транспортного засобу, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року…»

Того ж дня, 01 грудня 2023 року, до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) (далі РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області) надійшла письмова заява ОСОБА_3 з проханням зареєструвати вищезазначений транспортний засіб, а у разі відмови у реєстрації роз`яснити причини такої відмови. Листом РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області від 05 грудня 2023 року за вих №31/19-К-146б/н ОСОБА_3 було надано роз`яснення про те, що у відповідності до вимог пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів. напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зі змінами та доповненнями (далі Порядок № 1388) довідкарахунок не є документом, що слугує підставою для реєстрації транспортного засобу та засвідчує правомірність його придбання, та, оскільки, у представленій довідцірахунок серії НОМЕР_1 , виданої 24 травня 1991 року АТ «Львів Лада», не повністю зазначені усі реєстраційно-облікові дані, транспортного засобу, а саме: номер кузова та двигуна (зазначені лише останні цифри) рекомендовано пройти експертне дослідження для встановлення усіх реєстраційно-облікових даних автомобіля. Наголошено, що реєстрація вказаного транспортного засобу в територіальних сервісних центрах МВС можлива після пред`явлення документу що підтверджує правомірність його придбання відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, довідки про експертне дослідження із зазначенням власника автомобіля та усіх реєстраційно-облікових даних (марки, моделі, об`єму двигуна, повної маси, маси без навантаження, року випуску, кольору, номера кузова і двигуна та інших) та сертифікату відповідності, виданого відповідним органом сертифікації на автомобілі, що реєструються на території України вперше.

Представнику позивачки було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту права власності на транспортний засіб, а не з позовом про визнання права власності до державного органу.

Зважаючи, що у позові йдеться про відмову в державній реєстрації транспортного засобу ВАЗ 21061, номер двигуна НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 , придбаного у АТ «Львів Лада» на підставі довідки-рахунку серії НОМЕР_1 , тобто фактично про незгоду із рішенням суб`єкта владних повноважень, що належить до спорів у сфері публічно-правових відносин, то між позивачкою та ГСЦ МВС (у тому числі його структурними підрозділами) не існує будь яких цивільно-правових відносин, ГСЦ МВС не є особою, яка не визнає, порушує або оспорює право ОСОБА_2 на транспортний засіб.

Позивачкою у позовній заяві не зазначено будь-яких вимог до ГСЦ МВС. Обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачка звернувшись до суду у даній справі з позовними вимогами до відповідача про визнання за нею права власності на транспортний засіб, не врахувала положення статті 392 ЦК України, оскільки відмова органу державної реєстрації в оформленні свідоцтва про реєстрацію на майно, у зв`язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такої реєстрації, не є оспорюванням права власності на майно.

З огляду на зазначене, відповідач вважає що позивачем помилково визначено ГСЦ МВС відповідачем у даній справі, а тому ГСЦ МВС є неналежним відповідачем у даній справі. Залишення судом поза увагою вказаних обставин призведе до ухвалення незаконного рішення.

У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року зазначено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів, або виникнення обставин , що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Позивач придбала автомобіль 24 травня 1991 року в АТ «Лада Львів» автомобіль ВАЗ 2106, номер двигуна НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 , та своєчасно не звернулася до відповідного органу МВС для його реєстрації. Отже, з моменту фактичного придбання автомобіля та оформлення довідки-рахунку до звернення Позивача до ТСЦ МВС № 6141 пройшло 32 (тридцять два) роки. При цьому, позивачем не наведено поважних причин, які б заважали їй вчинити дії щодо реєстрації автомобіля протягом такого тривалого часу. Таким чином, саме через бездіяльність позивача та невиконання нею у встановлений законом строк обов`язку щодо реєстрації автомобіля виникла ситуація, яка стала підставою її звернення із вказаним позовом. 18 листопада 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується скасування використання довідки-рахунку при купівлі-продажу та оформленні транспортних засобів, причепів, напівпричепів та ін. Тому, починаючи з 18 листопада 2015 року, довідка-рахунок не є документом, який є підставою для здійснення реєстрації транспортних засобів в органах МВС. Тому, надана позивачем в грудні 2023 року довідка-рахунок серії НОМЕР_1 не є документом, на підставі якого може бути проведено реєстрацію автомобіля у порядку, визначеному чинним законодавством. Висновок щодо правомірності дій відповідача зроблений Верховний Судом у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 803/336/16 (провадження № К/9901/10604/18).

Водночас, відповідач наголошує, що у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля ВАЗ 21061, номер двигуна НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_2 . Отже, вказаний транспортний засіб підлягає першій державній реєстрації.

МВС проводять лише реєстраційні дії та облік транспортних засобів та не є органами, що визнають право власності, а тому не можуть здійснювати операції на підставі документів, що не передбачені Порядком № 1388. Ураховуючи викладене, реєстрація вказаного транспортного засобу можлива за умови дотримання вищенаведених норм.

За наведених вище обставин, представник відповідача просить, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного сервісного центру МВС про визнання права власності відмовити повністю.

24 січня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Самуляк М. Ю. подав клопотання про витребування доказів, щодо правонаспутництва Акціонерного товариства «Львів Лада».

Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 30 січня 2024 року, постановлено залучити до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галичавто» та витребувати від третьої особи інформацію про те, чи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-авто» правонаступником Акціонерного товариства «Львів Лада».

01 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Самуляк М. Ю. подав клопотання про доручення доказів, а саме висновку експертного дослідження № 20/6141/665 від 30 січня 2024 року.

01 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Самуляк М. Ю. подав клопотання про доручення доказів, а саме відповіді на адвокатський запит від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галичавто» в якій це товариство повідомляє, що не є правонаступником Акціонерного товариства «Львів-Лада».

29 лютого 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача адвокат Самуляк М. Ю. подав заяву про уточнення вимог. В обґрунтування заяви вказує, що підприємство розпочало свою діяльність на автомобільному ринку в 1974 році як регіональний центр «АвтоВАЗтехобслуговування». В 1990 році на базі підприємства було створено акціонерне товариство «Львів Лада», до якого входили десять автосервісів на території Львова та області. В 1996 році ВАТ «Львів Лада» було повністю приватизоване, а в 1997 році змінено назву підприємства на Відкрите акціонерне товариство «Галич Авто». До 1996 року товариство спеціалізувалося на реалізації та сервісному обслуговуванні автомобілів ВАЗ. У 1996 2002 р.р. поряд з автомобілями ВАЗ товариство здійснювало реалізацію та сервісне обслуговування автомобілів марки «SKODA» на підставі укладеної з виробником дилерської угоди.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 29 лютого 2024 року 13:22:19, статус ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ГАЛИЧ-АВТО» - припинено.

Відтак, позивач позбавлений можливості залучити в якості відповідача продавця вказаного автомобіля.

30 січня 2024 року було складено висновок експертного дослідження № 20/6141/665, щодо технічних характеристик автомобіля марки ВАЗ 21061, згідно такого висновку номер кузова цього автомобіля XTA210630N2743132, номер двигуна НОМЕР_5 , ідентифікатор НОМЕР_6 , наданого на дослідження транспортного засобу ВАЗ 21061 не змінювалися.

Враховуючи викладене, представник позивачки просить суд, визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ 21061», номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , колір: білий, ідентифікатор ХТА210610N2743132, 1991 року випуску, тип палива: бензин, який було придбано 24 жовтня 1991 року на підставі «справки-счет» серія АЕ № 406580, виданої Акціонерним товариством «Львів - Лада» 24 жовтня 1991 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 01 березня 2024 року суд протокольною ухвалою без видалення до нарадчої кімнати закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

01 березня 2024 року та 26 березня 2024 року на адресу суду надійшли відповіді № 1/27 від 22 лютого 2024 року та 1/34 від 25 березня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-авто» згідно яких, це товариство повідомляє, що не є правонаступниками Акціонерного товариства «Львів Лада». Правонаступником Акціонерного товариства «Львів Лада» було Публічне акціонерне товариство «Галич-Авто», яке ухвалою Господарського суду Київської бласті від 17 жовтня 2023 року у справі № 911//701/20 ліквідовано.

30 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» представник позивачки, адвокат Самуляк М. Ю. подав клопотання про долучення доказів, про неможливість подання яких сторона позивача повідомляла у судовому засіданні, листа ДП «Науково-Дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» від 19 квітня 2024 року № 5/284.

Представник позивача, адвокат Самуляк М. Ю. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачаГоловного сервісного центру МВС Андрощук В. В. просив відмовити у задоволенні позову, свої заперечення обґрунтував доводами відзиву.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-Авто» Я. Конопацький у відповіді по справі повідомив суду про те, що третя особа не є правонаступником Акціонерного товариства «Львів-Лада», а відтак не може бути учасником у вирішенні виниклого спору.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

24 жовтня 1991 року ОСОБА_2 придбала автомобіль марки ВАЗ 21061, що підтверджує «СПРАВКА-СЧЕТ серія НОМЕР_1 », яка видана Акціонерним товариством «Львів - Лада». У вказаному документі є ідентифікаційні номера запчастин вказаного автомобіля, зокрема номер кузова НОМЕР_2 і номер двигуна НОМЕР_3 , оплачено за автомобіль 16 368 карбованців 45 копійок.

01 грудня 2023 року представник позивачки ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_2 .

Листом РСЦ ГСЦ МВС в Тернопільській області від 05 грудня 2023 року за вих. № 31/19-К-146б/н ОСОБА_3 було надано роз`яснення про те, що у відповідності до вимог пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, зі змінами та доповненнями (далі Порядок № 1388) довідкарахунок не є документом, що слугує підставою для реєстрації транспортного засобу та засвідчує правомірність його придбання, та, оскільки, у представленій довідцірахунок серії НОМЕР_1 , виданої 24 травня 1991 року АТ «Львів Лада», не повністю зазначені усі реєстраційно-облікові дані, транспортного засобу, а саме: номер кузова та двигуна (зазначені лише останні цифри) рекомендовано пройти експертне дослідження для встановлення усіх реєстраційно-облікових даних автомобіля. Наголошено, що реєстрація вказаного транспортного засобу в територіальних сервісних центрах МВС можлива після пред`явлення документу що підтверджує правомірність його придбання відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, довідки про експертне дослідження із зазначенням власника автомобіля та усіх реєстраційно-облікових даних (марки, моделі, об`єму двигуна, повної маси, маси без навантаження, року випуску, кольору, номера кузова і двигуна та інших) та сертифікату відповідності, виданого відповідним органом сертифікації на автомобілі, що реєструються на території України вперше.

Згідно висновку експертного дослідження № 20/6141/665 від 30 січня 2024 року, складеного судовим експертом Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру В. В. Ляхов, номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_7 , наданого на дослідження транспортного засобу ВАЗ 21061, не змінювалися.

За змістом відповіді № 5/234 від 19 квітня 2024 року Державного підприємства «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (ДП НДІ «Система»), яка надана на звернення ОСОБА_2 , враховуючи відсутність у наданих заявницею документах (сервісна книжка, довідка-рахунок № 406580, довідка № 41) реєстраційних документів, які дають право на експлуатацію, КТЗ ВАЗ 2106 кузов 2743132 класифікується як новий. Відтак, керуючись ст. 58 Конституції України. ДП НДІ «Система» не може прийняти рішення про видачу (відмову у видачі) сертифіката відповідності на КТЗ 1991 року виготовлення.

Відтак, до правовідносин у виниклому спорі підлягають застосуванню наступні норми матеріального і процесуального права.

Щодо юрисдикційності виниклого спору, то суд покликається на наступне.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 278/1025/19 (провадження № 61-5499св21) зазначено, що «позивач пред`явив позовну вимогу про визнання неправомірними дій ОСОБА_3 щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль. Така позовна вимога не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу за наявності іншого передбаченого законом способу захисту прав позивача шляхом пред`явлення вимоги про витребування спірного майна; позовна вимога про визнання неправомірними дій ОСОБА_3 щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль може складати сутність доводів сторони у межах спору щодо наявності підстав для витребування спірного автомобіля з володіння іншої особи. При цьому відповідні аргументи сторони, за наявності для цього підстав, має перевірити суд у межах спору про витребування спірного автомобіля; не відповідає завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовною вимогою про неправомірними дій особи щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль і така позовна вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, як і взагалі не підлягає судовому розгляду; відсутність у позивача юридичної можливості пред`явити позовну вимогу про визнання неправомірними дій фізичної особи щодо складання та подання документів для державної перереєстрації права власності на спірний автомобіль є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. За таких обставин суди зробили помилковий висновок про можливість розгляду по суті зазначеної позовної вимоги».

У справі, що розглядається судом вирішується питання про визнання права власності на транспортний засіб, а не питання визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у реєстрації транспортного засобу. Спір є приватно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а доводи представника відповідача про порушення судом вимог процесуального закону в частині визначення юрисдикційності спору - помилковими.

При вирішенні позовних вимог по суті, то положеннями частини першої статті 334 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

За змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

За змістом ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції станом на 16 липня 1993 року), державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски. Державна реєстрація і облік здійснюються органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після їх придбання, одержання або виникнення обставин, що потребують внесення змін у реєстраційні документи.

Постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1993 року № 873, яка втратила чинність на підставі Постанови КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Правил Державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок передбачалося, що правомірність придбання транспортних засобів, номерних агрегатів стверджується документами, скріпленими печаткою, виданими торговельними організаціями, митними органами та судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виготовлювачами транспортних засобів, військовими частинами, відділами матеріальних фондів оперативних командувань, підприємствами, підрозділами ДАІ тощо.

Такими документами, в тому числі можуть бути: довідка-рахунок за формою, передбаченою додатком № 1, видана торговельною організацією, на аукціоні, підприємством, що реалізує транспортний засіб.

Судом беззаперечно встановлено, що позивачка 24 жовтня 1991 року придбала автомобіль марки ВАЗ 21061, що підтверджує «СПРАВКА-СЧЕТ серія НОМЕР_1 », яка видана Акціонерним товариством «Львів - Лада». У вказаному документі є ідентифікаційні номера запчастин вказаного автомобіля, зокрема номер кузова НОМЕР_2 і номер двигуна НОМЕР_3 , оплачено за автомобіль 16 368 карбованців 45 копійок.

Водночас, ОСОБА_2 не зареєструвала придбаний нею транспортний засіб у встановленому законом прядку.

Разом з тим, на території України, на час вирішення спору, встановлена єдина процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків (пункт 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок).

До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України № 941 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», якою скасовано «довідку-рахунок» при оформленні автомобіля, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин, «СПРАВКА-СЧЕТ серія АЕ № 406580», яка видана Акціонерним товариством «Львів - Лада» 24 жовтня 1991 року, не є документом, який засвідчує правомірність придбання легкового автомобіля марки «ВАЗ 21061», номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , колір: білий, ідентифікатор ХТА210610N2743132, 1991 року випуску, тип палива: бензин.

Відповідач у своїй відповіді також покликався на ці обставини, однак суд вважає, що зміни в законодавстві не можуть обмежувати правомірно набуте позивачкою право власності на вищевказаний транспортний засіб, а тому задовольняє позовні вимоги шляхом визнання за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ 21061», номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , колір: білий, ідентифікатор ХТА210610N2743132, 1991 року випуску, тип палива: бензин, який було придбано 24 жовтня 1991 року на підставі «справки-счет» серія АЕ № 406580, виданої Акціонерним товариством «Львів - Лада» 24 жовтня 1991 року.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно чинного Порядку, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин, є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку. Однак прийняте судом рішення не завершує процедуру першої державної реєстрації транспортного засобу, яка визначена Порядком, та є виключно в компетенції відповідача.

З приводу доводів представника відповідача про неналежність відповідача, то суд звертає увагу на те, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов (постанова Верховного Суду справа N 761/22937/18 від 10 травня 2023 року). Водночас, у виниклому спорі відповідачем зазначено Головний сервісний центр МВС від імені якого в судовому засіданні діяв повноважний представник, а тому сторона у справі присутня.

Також суд звертає увагу на те, що належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

У разі відсутності в населеному пункті сервісних центрів МВС державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів (крім транспортних засобів, визначених абзацом другим пункту 12 цього Порядку) здійснюються адміністратором сервісного центру МВС за допомогою мобільного територіального сервісного центру МВС (спеціально облаштованого транспортного засобу) за окремим графіком роботи та за наявності більше 10 заявок органів місцевого самоврядування, які надійшли до сервісного центру МВС у відповідній області, в якій розташований населений пункт, у порядку, визначеному МВС.

Зверненню позивачки до суду передувало звернення до відповідача, який поставив під сумнів право ОСОБА_2 на набутий нею у власність автомобіль, однак не врахував, що на час набуття у власність цього транспортного засобу діяло законодавство, яке гарантувало реєстрацію автомобіля на підставі довідки-рахунку. Отже, невизнання відповідачем, який наділений повноваженнями державної реєстрації транспортних засобів, права позивачки на спірне майно, вказує на належність сторони відповідача у виниклому спорі.

У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки «ВАЗ 21061», номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , колір: білий, ідентифікатор ХТА210610N2743132, 1991 року випуску, тип палива: бензин, який було придбано 24 жовтня 1991 року на підставі «справки-счет» серія НОМЕР_1 , виданої Акціонерним товариством «Львів - Лада» 24 жовтня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головний сервісний центр МВС , адреса місцезнаходження: вул. Лук`янівська, буд. 62 м. Київ, 04071,

в особі:

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: вул. Стрийська, буд. 5, с. Підгородне, Тернопільський район Тернопільська область, 46400.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дім «Галич-Авто», код з ЄДРЮО та ФОП 39011711, ІПН НОМЕР_9 , адреса місцезнаходження: вул. Зелена, буд. 407, м. Львів, 79066.

Повний текст рішення суду складено 10 травня 2024 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.