Справа №538/314/24
Провадження по справі №2/538/251/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участі секретаря Криворучко В.І.,

представника відповідачки- адвоката Якимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що 27.09.2018 року ОСОБА_1 уклала із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № F94.13079.004380097. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.2. Договору факторинку права вимоги відступаються у розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк». Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 66937,78 грн., з яких: 24254,36 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 42683,42 грн.- сума заборгованості за відсотками. Всі нарахування здійснювалися безпосередньо АТ «Ідея Банк», умови кредитного договору у односторонньому порядку не змінювалися, ТОВ «ЄАПБ» жодних додаткових нарахувань також не здійснювало.

Враховуючи вищенаведене, просять суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» вищезазначену суму заборгованості за кредитними договорами та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 44).

10.04.2024 року на електронну адресу суду від представника відповідача- адвоката Якимової О.В. надійшов відзив на позов, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску стороною позивача строків позовної давності (а.с. 57-59).

15.04.2024 року від ТОВ «ЄАПБ» надійшла відповідь на відзив (а.с. 64-70).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

В судове засідання позивач- ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, зазначивши у позові про розгляд справи без участі представника на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 3).

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Якимова О.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на пропуск стороною позивача строків позовної давності.

Вислухваши доводи сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.09.2018 року ОСОБА_1 уклала із АТ «Ідея Банк» кредитний договір № F94.13079.004380097 (а.с. 5-9) та договір добровільного страхування життя № F94.13079.004380096 (а.с. 10-13). Згідно паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 24906,00 грн строком на 30 місяців зі сплатою 16,5 % річних (а.с. 14-15, 16). 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ЄАПБ»» укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.2. Договору факторинку права вимоги відступаються у розмірі заборгованості боржників перед АТ «Ідея Банк» (а.с. 22-23). Відповідно до Реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 66937,78 грн., з яких: 24254,36 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 42683,42 грн.- сума заборгованості за відсотками (а.с. 24).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як вбачається з виписки по рахунку, довідки-розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти (а.с. 72) та відповідачем здійснено часткову оплату кредитної заборгованості (а.с. 73), що є підтвердженням того, що відповідачка визнла кредитний договір, отримала кредитні кошти та здійснювала певні заходи на погашення заборгованості, яка виникла.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом».

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

ОСОБА_1 своїх зобов`язань вчасно не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується відповідними довідками про розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, суд прийшов до висноку про стягнення з ОСОБА_1 на корить ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором.

Щодо клопотання представника відповідача про затосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦКУ).

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов.

Виходячи із норм ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на події, має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Частина 1 ст. 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони прав на позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути

замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за

правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № F94.13079.004380096 від 27 вересня 2018р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Таким чином, керуючись нормою ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання Договору факторингу № 07072023, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань.

Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором має часові рамки з 07.07.2023р. по 07.07.2026р.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. Оскільки кредитний договір- це договір який має чіткі часові рамки для виконання зобов`язань за ним, то, керуючись, вище зазначеними нормами права, перебіг позовної давності за Кредитним договором починається зі спливом встановленого строку повного виконання кредитних зобов`язань.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору №F94.13079.004380096 від 27.09.2018 року, Банк надає Позичальнику кредит ( грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24906,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору №F94.13079.004380096 від 27.09.2018 року, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 30 місяців.

Відповідно до п. 5.5. Сторони домовились, що строк позовної давності за цим Договором, в тому числі для стягнення неустойки (штрафу, пені), встановлюється Сторонами тривалістю у 3 (три) роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, Інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, Відповідно до Графіку платежів по Кредитному договору № F94.13079.004380096 від 27.09.2018 року, дата остаточного повернення кредиту- 27.03.2021 року.

Відтак строк позовної давності необхідно відраховувати по Кредитному договору №F94.13079.004380096 від 27.09.2018 року з 27.03.2021 року.

Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №F94.13079.004380096 від 27 вересня 2018р має часові рамки, а саме він розпочинається з 27.03.2021 та закінчується 27.03.2024 року.

Відтак позивач, звернувшись до суду у лютому 2024 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строку позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений- відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволено у повному обсязі, то з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 4).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 140, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» (IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ) заборгованість за кредитнм договором № F94.13079.004380096 від 27.09.2018 року в сумі 66937 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн. 78 коп., з яких: 24254 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн. 36 коп.- заборгованість за основною сумою; 42683 (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 42 коп.- заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» (IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», , юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05.06.2024 року.

Суддя: Т.О. Зуб