УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.

старшого державного виконавця Поліщук М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Максима Борисовича про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Максим Борисович звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на виконанні у старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Максима Борисовича знаходиться виконавче провадження №53799612 з примусового виконання виконавчого листа № 6-1873/13, виданого 17 квітня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 97 803 гривні 73 копійки.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Матейчук О.В. 19 квітня 2017 року винесено постанову ВП № 53799612 про відкриття виконавчого провадження, якою боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, жодних дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

В ході виконавчого провадження встановлено, що боржнику належав на праві власності автомобіль марки «DAEWOO» модель «LANOS TF48Y», 2008 року випуску, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який передано на зберігання ЧФ ДП «СЕТАМ» та реалізовано 22 серпня 2017 року для погашення заборгованості, грошові кошти, одержані від продажу рухомого майна, перераховані стягувачу.

11 грудня 2023 року на адресу боржника направлено виклик до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду; у визначений термін боржник не з`явилась.

Згідно відповіді на запит ГУ ДПС №182813846 від 28 листопада 2023 року, в першому кварталі 2023 року ОСОБА_1 одержувала дохід в Комунальному закладі «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради», але грошові кошти на виконання рішення суду не сплачувала.

За повідомленням Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 , отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

На запит державного виконавця №189799778 від 29січня 2024 року Державною прикордонною службою України повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон України, а саме: 25 серпня 2022 року, 21 листопада 2022 року, 02 липня 2023 року, 18 листопада 2023 року, 12 січня 2024 року.

Станом на 30 січня 2024 року заборгованість становить 49 131 гривня 72 копійки.

Враховуючи викладене, рішення суду до цього часу не боржником виконано, остання ухиляється від його виконання, не вживає заходів для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, державний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук М.Б. в судовому засіданні заявлені в поданні вимоги підтримав та просив їх задовольнити; надав суду матеріали виконавчого провадження № 53799612 для їх дослідження безпосередньо в судовому зісіданні.

Боржник - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник стягувача - АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук М.Б., дослідивши матеріали подання, матеріали виконавчого провадження № 53799612, надані державним виконавцем докази, дослідивши їх всебічно повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

На виконанні у старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Максима Борисовича знаходиться виконавче провадження №53799612 з примусового виконання виконавчого листа № 6-1873/13, виданого 17 квітня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 97 803 гривні 73 копійки.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 - VII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Матейчук О.В. 19 квітня 2017 року ВП № 53799612 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-1873/1, виданого 17 квітня 2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Альфа-Банк» боргу в сумі 97 803 гривні 73 копійки, якою боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц, «державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду».

Доказів направлення державним виконавцем боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів боржника до державного виконавця, ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, матеріали подання та матеріали виконавчого провадження не містять і державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів.

Відповідно до п.5) ч.1 ст. 6 Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п.19) ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань застосовується судом у випадку ухилення боржником від виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, при зверненні державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, обов`язок доведення факту ухилення боржником від виконання зобов`язання, покладений саме на державного виконавця; на момент звернення останнього до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутись, бути підтвердженим належними, достатніми доказами, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

До матеріалів подання державним виконавцем не надано суду доказів, які свідчать про ухилення боржника від сплати заборгованоті; не доведено належними достатніми достовірними доказами, що боржнику достовірно відомо про наявність на примусовому виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження №53799612.

Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов`язань, про що зазначає державний виконавець в своєму поданні, не є належним доказом ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Матеріали подання не містять і старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук М.Б. не надано належних достатніх доказів вчинення останнім виконавчих дій, спрямованих на розшук майна боржника, державним виконавцем не були направлені запити до КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» щодо наявності або відсутності нерухомого майна у власності боржника - ОСОБА_1 .

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук М.Б. в своєму поданні зазначає, що 11 грудня 2023 року на адресу боржника направлено виклик до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду; у визначений термін боржник не з`явилась. Разом з тим , доказів отримання боржником виклику державного виконавця матеріали подання та матеріали виконавчого провадження №53799612 не містять і державним виконавцем суду не надано.

Таким чином, звернувшись з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів не лише на підтвердження факту ухилення боржника - ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань, а й взагалі не надав доказів, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження №53799612.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в 2022 році змінено найменування ПАТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк»; доказів заміни сторони виконавчого провадження з ПАТ « Альфа Банк» на АТ « Сенс Банк» матеріали подання та матеріали виконавчого провадження №53799612 не містять і державним виконавцем суду не надано.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 № 3857-XII, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України, постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року також передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для охорони здоров`я або моралі, чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11 липня 2013 року) ЄСПЛ застосував вказані стандарти при вирішенні питання про заборону виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушенням ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, без належного обґрунтування з врахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 18, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404 VIIІ та керуючись ст.ст. 76-81, 83, 89, 95, 260, 261, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук Максима Борисовича про тимчасове обмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвала не буде скасована.

Повний текст ухвали складений 03 червня 2024 року.

Суддя О.М. Борєйко