Справа № 212/4385/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,-

встановив:

У квітні 2024 року позивач Відокремлений структурний підрозділ "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" (далі ВСП ГФК КНУ, Коледж) звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Криворізький національний університет в особі ВСП ГФК КНУ є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі (Невська), буд. 3. 30 березня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 16 оренди житла у гуртожитку, яким було передано у оренду відповідача приміщення площею 57 м2 на 2 поверсі у гуртожитку АДРЕСА_1 , що діяв по 31 грудня 2004 року, але відповідач продовжує проживати по закінченню строку Договору. Розмір оплати за комунальні послуги розраховувався позивачем згідно діючих тарифів у місті Кривому Розі на підставі відповідних договорів, укладених між позивачем та постачальниками комунальних послуг. В порушення п.3.3 Договору оренди, відповідач проживає у приміщенні та не здійснює оплату за комунальні послуги у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 грудня 2020 року по 01 квітня 2024 у розмірі 77858,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо сплати заборгованості, просить стягнути з останнього суму інфляційних витрат у розмірі 13135,77 грн., 3% річних у розмірі 3451,13 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 02 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Від представника відповідача надійшла заява у якій вказали, що відповідач є інвалідом ІІ групи, не працює, має єдиний дохід у вигляді пенсії по інвалідності у середньомісячному розмірі близько 4000 грн. У 2023 році відповідач зламав, йому було зроблено операцію. Станом на теперішній час самопочуття ОСОБА_3 погіршилось через те, що його намагались вбити, задавши йому тяжкі тілесні ушкодження ножем у вигляді поранення в області грудей та лівого передпліччя. Крім того, 30 березня 2004 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди житла у гуртожитку з терміном діі до 31 грудня 2004 року і до спірних відносин, що виникли внаслідок пред`явлення позову потрібно застосовувати строки позовної давності, адже строк дії договору закінчився 31 грудня 2004 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом 30 квітня 2024 ротку, а договір оренди житла у гуртожитку діє до 31 грудня 2004 року і автоматичне продовження треміну дії договору найму житла забороняється і відповідно строк позовної давності сплинув у 2007 році. На думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском відповідачем строку на звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. Просили при розгляді вказаної справи врахувати стан здоров`я відповідача, його скрутне матеріальне становище, позовну давність і у випадку ухвалення рішення на користь позивача сприяти мирному врегулюванню шляхом зменшення розміру та реструктуризації заборгованості.

Представник позивача надав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, вказала, що відповідач не має змоги сплачувати заборгованість за оренду та комунальні послуги, оскільки його намагались вбити, завдали йому тяжкі тілесні ушкодження і всі грошові кошти витрачались на лікування.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на балансі гірничого технікуму КДТУ станом на 01 березня 2000 року знаходиться приміщення гуртожитку № 2, що підтверджується довідкою та посвідченням БТІ від 17 березня 2000 року (а.с.8).

Згідно Наказу директора Департаменту відділу освіти № 1155 від 06 жовтня 2011 року, утворено відокремлений структурний підрозділ Державного вищого навчального закладу Криворізький національний університет Гірничий технікум (адреса: м. Кривий Ріг, вул. Невська, буд. 3) (а.с.10).

Згідно Наказу Державного вищого навчального закладу Криворізький національний університет № 70 від 17 лютого 2015 року, Гірничий технікум ДВНЗ Криворізький національний університет перейменовано в Гірничий колледж ДВНЗ Криворізький національний університет (а.с.11).

Згідно Наказу Криворізький національний університет № 60 від 12 лютого 2020 року, Гірничий колледж ДВНЗ Криворізький національний університет перейменовано в Гірничий коледж Криворізького національного університету (а.с.12).

Згідно Наказу Криворізький національний університет № 188 від 18 червня 2020 року, Гірничий коледж Криворізького національного університету перейменовано в Відокремлений структурний підрозділ Гірничий фаховий колледж Криворізького національного університету (а.с.13).

Згідно із договором оренди житла у гуртожитку № 2 та його реконструкції № 16 від 30 березня 2004 року, укладеному між сторонами по справі, вбачається, що ОСОБА_2 було передано у користування для проживання житлове приміщення загальною площею 57 кв. м. на 2 поверсі, розташоване у гуртожитку АДРЕСА_1 , а після його реконструкції окрему квартиру на підставі ордеру на жиле приміщення, терміном до 31 грудня 2004 року (а.с.181).

Згідно із п.3.3 договору ОСОБА_2 зобов`язався вносити своєчасно до 15 числа наступного місяця за минулий місяць плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги (газ, водопостачання, електрична, теплова енергія та інші послуги), відповідно до помісячного рахунку позивача за первісним позовом на підставі його розрахунків або показників лічильника за тарифами, діючими у м. Кривому Розі, борг за минулий час повністю сплатити у термін дії цього договору.

За положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами по справі, термін дії Договору оренди сплинув 31 грудня 2004 року, нових договорів між сторонами укладено не було, але ОСОБА_2 зареєстрований у приміщенні гуртожитку, а також продовжує користуватись комунальними послугами.

Надання відповідачу в житловому приміщенні гуртожитку ВСП ГФК КНУ у спірний період послуг з електропостачання, з надання теплової енергії, з централізованого водопостачання та водовідведення, з вивезення та захоронення твердих побутових відходів підтверджується договорами, укладеними позивачем з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», АТ «Криворізька теплоцентраль», КП «Кривбасводоканал» та ТОВ «Екоспецтранс».

Відповідно ч.1ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч.3 ст.815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Статтею 820 ЦК України передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

За ч.1 ст.764 ЦК якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.66 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Згідно із ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За п.5 Розділу ІV Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2019 року № 1452, мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги.

На підставі п.2 Розділу V Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти.

Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019 року), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Згідно пункту 7 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженогонаказомМіністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року № 84, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку , розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Згідно із ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На підставі ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності в зв`язку із неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12).

Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Такі правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа № 6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа № 750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).

Оскільки відповідач є наймачем відокремленої кімнати в гуртожитку, належному позивачу, при цьому після закінчення строку дії договору продовжує користуватись комунальними послугами, а тому суд приходить до висновку про обов`язок відповідача здійснювати плату за житло за тарифом вартості квартирної плати та комунальні послуги, згідно помісячного розрахунку Наймодавця та на підставі його рахунків або показників лічильника.

Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем, відповідач має заборгованість по оренді житлової площі та за комунальні послуги за період з грудня 2020 року по квітень 2024 року у розмірі 64475,49 грн. (а.с.5).

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

За нормами ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність, відповідно до частини першої статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_2 у спірний період з грудня 2020 року по лютий 2024 року частково здійснював оплату за холодну воду, опалення, електричну енергію та вивіз сміття, всього на загальну суму 29836,97 грн.

Отже вказані дії відповідача свідчать про визнання останнім свого обов`язку щодо сплати наданих послуг.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачем дій по оплаті комунальних послуг, що мали регулярний характер протягом заявленого спірного періоду з 2020 року по 2024 рік, але в недостатньому розмірі, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду 30 квітня 2024 року позивачем за первісним позовом не пропущено.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ВСП ГФК КНУ підлягає стягненню заборгованість по оплаті за комунальні послуги за період з грудня 2020 року по березень 2024 року у розмірі 64475,49 грн.

Посилання відповідача на стан здоров`я та скрутне матеріальне становище не звільняють останнього від обов`язку щодо сплати заборгованість за отримання житлово-комунальні послуги.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, внесено зміни та пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено в такій редакції: установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285).

Таким чином, до періоду нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені з 24 лютого 2022 року по 29 грудня 2023 року, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану, в редакції чинній до 29 грудня 2023 року, а саме до внесення вищенаведених змін.

Натомість, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3 % річних за період з грудня 2020 року по березень 2024 року.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача за період з грудня 2020 року по лютий 2022 року та з січня 2024 року по березень 2024 року інфляційні втрати у розмірі 9645,78 грн. та 3 % річних у розмірі 1880,97 грн.

При цьому, суд зазначає, що заявлені представником відповідача обставини щодо стану здоров,я відповідача, розміру його пенсії не можуть бути підставою для відмови у позові.

Частина 1статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 згідно довідки до акту огляду МСЕК № 555484 є інвалідом ІІ групи.

За правилами п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підставі викладеного, судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1949,36 грн., виходячи з розрахунку (76002,24 грн. * 2422,40 грн. / 94445,10 грн.) слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.264, 526, 625 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-83,141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відокремленого структурного підрозділу "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету" заборгованість зі сплати орендної плати та комунальних послуг у розмірі 64475 гривень 49 копійок, 3% річних у розмірі 1880 гривень 97 копійок, інфляційні витрати у розмірі 9645 гривень 78 копійок, а всього 76002 (сімдесят шість тисяч дві) гривні 24 копійки.

Судові витрати у розмірі 1949 (одна тисяі дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 36 копійок компенсувати за рахунок держави.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Відокремлений структурний підрозділ "Гірничий фаховий коледж Криворізького національного університету", , юридична адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі, буд. 3.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України 12 червня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко