Справа № 226/1614/13-ц
ЄУН № 226/1614/13-ц
Провадження № 6/226/43/2023
У Х В А Л А

12 січня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.,

заявник: ТОВ «Консалт Солюшенс»

представник заявника: Костюкович Ф. Ф.

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мирнограді Покровського р-ну Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в обґрунтування якої вказав, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.11.2013 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» солідарно була стягнута заборгованість за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 від 15.05.2008 у сумі 498474,41 грн та судовий збір у сумі 3441 грн. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 21.12.2020 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Консалт Солюшенс».

Оригінали виконавчих листів за вказаним рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» заявнику не передало.

З відповіді Мирноградського міського ВДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків) від 15.09.2020 встановлено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 41298224 з примусового виконання виконавчого листа № 226/621/2013 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, яке було завершено 21.05.2014 згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а оригінал виконавчого листа повернуто на адресу стягувача. Таким чином, встановивши, що виконавчий лист було направлено на адресу стягувача, ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з метою надання інформації чи знаходяться у останнього оригінали виконавчих листів № 226/621/2013 та чи надходили оригінали вказаних виконавчих листів на їхню адресу. З відповіді ПАТ «Дельта Банк» встановлено, що запитувані виконавчі документи відсутні у ПАТ «Дельта Банк», тобто виконавчі листи по справі № 226/621/2013 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором були втрачені.

Неможливістю звернути до виконання вказаний виконавчий лист у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення до виконання, порушуються права та інтереси заявника, а також порушується принцип обов`язковості виконання судових рішень. Звертають увагу, що заявник не є позивачем у даній справі, а є правонаступником, тобто не має відношення до внутрішньої організації роботи банку та не міг впливати на його дії, направлені на пред`явлення виконавчих документів до виконання до моменту укладання Договору про відступлення прав вимоги від 21.07.2020. Саме з цих підстав пропуск цих строків не залежав та не залежить від волі заявника.

За зазначеним виконавчим листом існує непогашена заборгованість за кредитним договором, а тому є необхідність в отриманні дублікату цього виконавчого документу. При цьому враховуючи, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущені не з вини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, є підстави для поновлення строку для пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання.

Представник заявника просив задовольнити його заяву, інші учасники справи до суду не з`явилися, про час і місце розгляду заяви повідомлені у порядку встановленому законодавством.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.11.2013, яке набрало чинності 19.11.2013 (ЄУН 226/1614/13-ц, провадження № 2/226/621/2013), з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» солідарно була стягнута заборгованість за кредитним договором № 312-0131002/ФКВІП-08 від 15.05.2008 у сумі 498474,41 грн та судовий збір у сумі 3441 грн.

Виконавче провадження № 41298224 по виконанню виконавчого листа № 2/226/621/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в солідарному порядку у сумі 501915,41 грн завершено 21.05.2014 згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, а оригінал виконавчого листа повернуто на адресу стягувача.

З відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», оригінали виконавчих листів відсутні.

21.07.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №2292/К про відступлення права вимоги, за яким Банк відступив новому кредитору належні Банку права вимоги до позичальника за вказаним вище договором.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 21.12.2020, стягувач ПАТ «Дельта Банк» замінений на ТОВ «Консалт Солюшенс».

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає зі строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

За матеріалами справи, на виконання рішення суду від 06.11.2013, було відкрите виконавче провадження № 41298224 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в солідарному порядку в сумі 501915,41 грн, дане виконавче провадження завершено 21.05.2014 згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, а оригінал виконавчого листа повернуто на адресу стягувача.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, стягувач зобов`язаний сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнені кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

За змістом до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, чинного на момент повернення виконавчого листа, виконавчий лист може бути пред`явлений до виконання протягом 1 року.

Згідно п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, строки пред`явлення виконавчого документу до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документу до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув, до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю у повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, оскільки 21.05.2014 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, то строк пред`явлення виконавчого документу закінчився 21.05.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Норми, передбачені у ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII щодо повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання після переривання строку для його пред`явлення аналогічні нормам ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV.

В обґрунтування причин пропуску строку пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання заявник зазначив, що не є позивачем у даній справі, а є правонаступником. Тобто заявник не має жодного відношення до внутрішньої організації роботи банку та не міг впливати на його дії, направлені на пред`явлення виконавчих документів на виконання до моменту укладання Договору № 2292/К від 21.07.2020 про відступлення прав вимоги. Саме з цих підстав пропуск цих строків не залежав та не залежить від волі заявника. Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущений не з вини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, є підстави для поновлення строку для пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання.

Суд вважає, що вказані вище обставини не можуть вважатися поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доказів, які б свідчили про добросовісну та своєчасну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

При цьому Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» згідно закону наділені необхідними повноваженнями, в тому числі й щодо звернення до виконання судових рішень про стягнення коштів в користь ПАТ «Дельта Банк».

До того ж, за змістом абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тому посилання заявника на те, що до нього не може бути застосовані неналежні дії стягувача щодо контролю за виконавчим провадженням, не ґрунтуються на Законі.

Згідно правових позицій Європейського Суду з прав людини, що викладені у пункті 570 рішення від 20.09.2011 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років розраховував на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача. Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

В п.п. 40, 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини визначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Якщо процесуальний строк поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 січня 2016 року було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав, а тому вимога заявника про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволенню не підлягає.

Оскільки суд установив, що заявник не подав доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то вимога про видачу дублікату виконавчого листа також задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 81, 433, п. 17.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15.01.2024.

Суддя І. В. Петунін