Справа № 939/217/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Міланіч А.М.

при секретарі Слухай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Микитенко Наталія Станіславівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка ОСОБА_4 , рідна сестра її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про смерть тітки вона дізналася наприкінці літа 2021 року. Тітку поховав її дядько ОСОБА_2 , а їй нічого не повідомив. Також вона дізналася, що після смерті тітки лишилося спадкове майно: два приватні будинки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , та земельні ділянки за цими ж адресами. На все це майно претендував її дядько ОСОБА_2 , а потім відмовився від майна на користь ОСОБА_3 . У 2020 році (ще до смерті тітки) захворіла її мати, вона стала не ходячою та потребувала постійного стороннього догляду. Через ці обставини вона в 2021 році не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Потім почалася війна і нотаріальні дії були зупинені, також продовжувала хворіти мати і вона не могла лишити її саму. Дізнавшись, що у приватного нотаріуса Микитенко Н.С. заведена спадкова справа, вона лише 27 травня 2023 року ознайомилася з нею та від нотаріуса дізналась, що повинна подати документи, що підтверджують її родинні відносини та рішення суду про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки заповіт тітка не залишила, то вона є спадкоємицею за законом. Так як живих дітей та чоловіка у тітки не залишилося, то у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід з боку батька, та і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що визначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Тому, оскільки вказаний строк вона пропустила з поважної причини, через хворобу та стан матері, просила встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої тітки ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка ОСОБА_3 зазначила, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з її батьком ОСОБА_6 з 09 грудня 2003 року, а з 1998 року у фактичних шлюбних відносинах. Після укладення шлюбу її батько ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю по АДРЕСА_2 , вели спільне господарство. У ОСОБА_4 були з нею (відповідачкою) гарні відносини, вона вважала її своєю дочкою, бо її діти померли у ранньому віці. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька відповідачки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 залишилась проживати сама, але вона (відповідачка) допомагала їй по господарству, оплачувала комунальні послуги, купувала ліки. З травня 2015 року у ОСОБА_4 погіршився стан здоров`я, тому вона переїхала на АДРЕСА_2 , оскільки крім брата ОСОБА_2 , який мав похилий вік, ОСОБА_4 не мала і ніколи не згадувала, що має інших родичів: племінників, братів чи сестер. Наголошувала, що розраховує тільки на дітей покійного чоловіка ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Вона ( ОСОБА_3 ) в шестимісячний строк звернулась із заявою про прийняття спадщини і як спадкоємець за законом четвертої черги (особа, що проживала із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини) прийняла спадщину. Хоча позивачка дізналася про смерть тітки наприкінці літа 2021 року, тобто у серпні 2021 року, то до 20 жовтня 2021 року мала два місяці для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому вона зазначає причину пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини хворобу матері, яка потребує стороннього догляду та надала меддокументацію на підтвердження вказаного факту. Проте висновок №201 від 06 квітня 2023 року КНП «ЦПМСД №2» Святошинського району м. Києва підтверджує потребу в сторонньому догляді матері позивачки лише у період з 06 квітня 2023 року по 06 квітня 2024 року, тому не є належним доказом на підтвердження поважності пропуску звернення із заявою для прийняття спадщини в період з 20 квітня по 20 жовтня 2021 року. Інша меддокументація теж не підтверджує факти, викладені в позові, зокрема, відсутність у позивачки можливості подати заяву про прийняття спадщини у вказаний період. Позивачка не надала доказів, які б підтвердили, що вона не могла залишити матір на годину чи дві і цілодобово мала дивитися за нею. При цьому вона виходила до магазину чи у інших справах і так само мала можливість сходити до найближчого нотаріуса у м. Києві, чи відправити заяву поштою приватному нотаріусу Микитенко Н.С., оскільки не була обмежена в самостійних діях через хворобу матері. Позивачка не вказує звідки і коли дізналася, що спадкова справа відкрита саме нотаріусом Микитенко Н.С. При цьому у неї була можливість сходити до нотаріуса в м. Києві, а також до адвоката, що теж зайняло певний час хоча стан здоров`я її матері на день звернення до суду з позовом не покращився, отже причини пропуску строку не були та не є непереборними і істотними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому слід враховувати, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна в першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Тому за вказаних обставин відсутні підстави для висновку, що хвороба матері позивачки була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачка не мала об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини, то позов про встановлення їй додаткового строку після смерті ОСОБА_4 безпідставний та задоволенню не підлягає.

28 березня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивачка зазначила, що відповідачка ОСОБА_3 не належала до категорії спадкоємців ні за законом, ні за заповітом. В заяві вона вказала неправдиву інформацію про те, що спадкоємцем згідно статті 1262 ЦК України являється лише брат померлої ОСОБА_2 . Наголосила, що відповідачка достовірно знала про її існування, була особисто знайома з нею та з її батьком, знала що її батько ОСОБА_8 являвся рідним братом ОСОБА_4 . ОСОБА_9 подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, в якій повідомив неправдиві відомості про те, що спадкоємців більше немає, приховавши з невідомих їй причин той факт, що у нього був брат та є племінниця, не повідомив її про відкриття спадкової справи, чим ввів в оману нотаріуса. Також зазначила, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки лише наприкінці літа дізналась про смерть тітки, потім захворіла її мати, стала неходячою та потребувала постійного стороннього догляду та внаслідок військових дій. Хвороба та стан її матері є основною та поважною причиною пропуску строку на подання заяви щодо спадкування майна після померлої тітки ОСОБА_4 . Розглядаючи справу, суд повинен врахувати всі докази, які містяться в матеріалах справи, а також те, що нотаріус не повідомив її про відкриття спадщини, факт введення в оману нотаріуса про відсутність інших спадкоємців. Тому просила її позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 позов підтримали, викладене підтвердили.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Литвиненко Л.А. позов не визнала, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Також зазначила, що позивачка не спілкувалась ні з ОСОБА_4 , ні з іншими родичами, в т.ч. і з ОСОБА_9 . Зазначаючи, що вона неодноразово захищала рідну тітку від неприпустимої поведінки ОСОБА_3 , не вказує коли і які неприпустимі дії вчиняла відповідачка відносно спадкодавиці, не надає доказів коли востаннє спілкувалась з тіткою, хто проживав з тіткою, доглядав, лікував і чому рідна племінниця не піклувалась про одиноку ОСОБА_4 . Те що ОСОБА_4 поховав рідний брат ОСОБА_2 за пенсійні накопичення тітки не відповідає дійсності, оскільки він не міг доглядати сестру і допомагати їй через поважний вік. Він постійно спілкувався із сестрою, похорон не організовував, допомогу на поховання не отримував. Якби позивачка спілкувалась із тіткою, то вона б знала що пенсії тітки ледь вистачало на ліки, ніяких заощаджень вона ніколи не мала. Інформація про те, що на час смерті тітці належало два будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 не відповідає дійсності, жодними доказами не підтверджено. Позивачка не скористалась своїм правом і пропустила строк для прийняття спадщини без поважних причин, не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Микитенко Н.С. в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі.

Вислухавши пояснення позивачки та її представників, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.46).

На день смерті ОСОБА_4 була власницею домоволодіння (житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0,235 га та 0,161 га за вказаною адресою, (а.с.90, 94, 100).

Рідний брат померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_9 20 жовтня 2021 року подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини, в якій також зазначив, що спадкоємців згідно ст. 1261 ЦК України, йому відомих, немає. Спадкодавиця на день смерті була незаміжня. Її чоловік ОСОБА_6 помер раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом, йому відомих, немає. ОСОБА_4 проживала однією родиною з дітьми свого покійного чоловіка ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які доглядали її до дня смерті та поховали за власний рахунок (а.с.71).

09 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.45).

З копії рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року вбачається, що встановлений факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більше п`яти років (з травня 2015 року) до часу відкриття спадщини (а.с.81).

05 жовтня 2022 року ОСОБА_3 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку площею 0,2348 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), склад угідь малоповерхова забудова, кадастровий номер :04:006:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на ній будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за цією ж адресою (а.с.113) та земельну ділянку площею 0,1614 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, склад угідь рілля, кадастровий номер :04:006:0017, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) (а.с. 115).

Позивачка є дочкою ОСОБА_5 , рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-12).

З копії відповіді на звернення по спадщині, виданої 27 травня 2023 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Микитенко Н.С. позивачці ОСОБА_1 , вбачається, що по спадковій справі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 були видані свідоцтва про право на спадщину на все заявлене спадкове майно спадкоємцям, які прийняли спадщину. Оскільки заяву про прийняття спадщини в установлені статтею 1270 ЦК України строки та інші документи, які підтверджують факт прийняття спадщини позивачка до нотаріуса не подавала, то вона вважаєтесь такою, що спадщину не прийняла (а.с.13).

Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статі 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 вона пропустила з поважних причин, так як доглядала за хворою матір`ю, однак, жодних доказів щодо цього, а також щодо наявності інших поважних причин пропущення нею строку для прийняття спадщини суду не надано.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, так як про смерть спадкодавиці позивачка дізналась до спливу строку для прийняття спадщини (в серпні 2021 року), жодних поважних причин пропущення даного строку судом не встановлено, то суд вважає, що підстав для надання ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини не вбачається, а тому визнає за необхідне в позові відмовити.

Керуючись ст.1268-1270,1272 ЦК України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Микитенко Наталія Станіславівна про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 12 червня 2024 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч