РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Колодійчук Наталія Володимирівна, до Комунального підприємства «Володимирводоканал» про визнання дій неправомірними та зобов`язання проведення перерахунку плати (заборгованості) за послуги з водовідведення та водопостачання холодної води,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Колодійчук Н.В. звернулася в інтересах позивача ОСОБА_1 в суд з позовом до Комунального підприємства «Володимирводоканал» про визнання дій неправомірними та зобов`язання проведення перерахунку плати (заборгованості) за послуги з водовідведення та водопостачання холодної води.

Позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нерухоме майнго за адресою АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі.

Позивач є користувачем послуг щодо водопостачання хололної води та водовідведення (особовий рахунок № 2/2018), а фактичне користування водою не перевищує встановлені норми, які надаються КП «Володимирводоканал». Окрім позивача, у даній квартирі проживає ще його дружина, тобто фактично користуються послугами водопостачання холодної води двоє осіб і фактичне користування водою не перевищує встановлені норми.

Зазначає, що ще 31.07.2007 року позивачем було укладено з Управілінням водопровідно-каналізаційного господарства Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. А коли змінився виконавець щодо послуг з надання водопостачання хололдноїводи та водовідвдення, відповіадч був зобовязаний надати позивачу новий Договір, однак з невідомих причин цього не зробив. Тобто, на даний час Договір між позивачем та відповідачем щодо надання послуг відсутній.

Вказує, що у квартирі позивача відсутній індивідуальний засіб обліку холодної води, тому позивач оплачував суми, які були нараховані відповідачем за показниками загальнобудинкового приладу обліку за водопостачання та водовідведення, які зазначені у відповідних платіжних документах та надходили на адресу реєстрації позивача.

Позивач своєчасно оплачував усі надані відповідачем рахунки, однак з лютого 2023 року у наданих відповідачем рахунках почала з`являтися заборгованість, яка зростала з кожним місяцем, не дивлячись на те, що відповідач і надалі своєчасно оплачував рахунки за холодну воду та водовідведення. Так, у лютому 2023 року він отримав рахунок № НОМЕР_1 від 09.02.2023 року (нарахування за січень 2023 року), в якому сума за спожиті послуги з водовідведення та водопостачання складала 657,10 грн. Однак в цьому з рахунку з`явилася невідома для позивача сума заборгованості у розмірі 2566,51 грн. з приміткою «сальдо на 01.01.2023 року). Після цього позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив надати детальну роздруківку сум по місяцях, за які виникла заборгованість. У відповідь позивач отримав лист, в якому зазначалося, що «мешканці будинку як власники цілісного майнового комплексу, мають сплатити за весь об`єм води, яку споживав їхній будинок». До листа було долучено детальну роздруківку з інформацією, що загальнобудинковий лічильник № 110643 встановлений 01.01.2021 року. Період, який зазначений у роздруківці, починається з жовтня 2021 року і закінчується лютим 2023 року включно. Тобто, перерахунок за спожиті послуги відбувся за 17 місяців.

Зазначає, що інформація, зазначена у детальному розрахунку з нарахованими сумами за спожиті послуги з водовідведення та водопостачання холодної води не співпадають з сумами у квитанціях, які надсилалися відповідачем у паперовому вигляді на адресу позивача. Крім того, відповідачем не зазначено причину, через яку було здійснено перерахунок за спожиті позивачем послуги та не надано жодного обгрунтованого пояснення.

31.03.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати копії документів, на підставі яких ведеться облік спожитої води та каналізації у будинку АДРЕСА_2 .

У відповідь він отримав лист № 210 від 03.05.2023 року, в додатках якого була копія Акту введення в експлуатацію лічильника у будинку АДРЕСА_2 та Договору підряду № 25/05/19 про проведення капітального ремонту (технічного переоснащення) внутрішніх мереж водопостачання з встановленням вузла комерційного обліку холодної води будинку №10. Зазначає, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства України, не повідомив усіх мешканців будинку, які є членами ОСББ, про намір встановлення нового вузла комерційного обліку і без згоди усіх мешканців самостійно встановив новий вузол комерційного обліку.

12.10.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою з проханням списати суму незаконно нарахованого боргу у розмірі 2566, 51 грн. Однак станом на дату звернення до суду з даним позовом жодної відповіді на дану заяву позивачем не отримано.

А тому представник позивача просила визнати дії Комунального підприємства «Володимирводоканал» по нарахуванню боргу за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року неправомірними та такими, що порушують права позивача як споживача комунальних послуг та зобов`язати Комунальне підприємство «Володимирводоканал» скасувати заборгованість у розмірі 2566 гривень 51 копійка за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року включно.

Представник позивачки адвокат Колодійчук Н.В. та позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що згідно Правил надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживач має ініціювати укладення договору про надання послуг з водопостачання. Пояснив, що коли у багатоквартирному будинку стоїть загальний лічильник, то тягар оплати послуг водопостачання лягає на ті квартири, котрі користуються даними послугами без лічильників. Зауважив, що ще раніше вони пропонували позивачу встановити лічильник, однак з невідомих причин він цього не зробив. Показання загальнобудинкового лічильника вони знімають щомісяця. Також вказав, що відповідач має право без попередження усіх членів ОСББ установлювати загальнобудинковий лічильник.

Однак представник відповідача не зміг пояснити, тому абонентський відділ зробив позивачу перерахунок заборгованості за 17 місяців, а не за 12, як це зазначено у Правилах надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Процесуальні дії суду під час судового розгляду:

15 січня 2024 року ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області відкрито провадження у справі.

09 лютого 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вимоги позову відповідач не визнав, заперечував щодо його задоволення. пояснив, що згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будинках, оснащених вузлами розподільного обліку, обсяг відповідної комунальної послуги розподіляється між споживачами пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Формує рахунки програмне забезпечення і проводить розрахунок, отриманий на основі середнього попереднього споживання, що не може бути тотожним фактичному (реальному показнику, наданого споживачем. Також пояснив, що у будинку відповідача було здійснено перерахунок через уточнення показників з боку інших мешканців цього будинку, також було виявлено зміну кількості осіб, які фактично користуються послугами водопостачання без приладів обліку, тому це вплинуло на суми в рахунках.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 та споживачем послуг з водовідведення та водопостачання холодної води, які надає відповідач Комунальне підприємство «Володимирводоканал». Дані обставини стверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності та Договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 31.07.2007 року. Згідно даного договору послуги позивачу надаються без наявності засобів обліку води, а згідно встановлених нормативів. Отже, між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями ст. ст. 7,8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Статтями 67,68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У квартирі ОСОБА_1 , окрім нього, споживачем даних послуг є ще його дружина, тобто кількість осіб, яким надаються послуги водопостачання та водовідведення двоє.

З рахунку від 06.01.2023 року (послуги за грудень 2022 року) вбачається, що відповідачем КП «Володимирводоканал» нараховано позивачу ОСОБА_1 до сплати 311 грн. 83 коп. за послуги водопостачання. З квитанції КБ «Приватбанк» від 05.02.2023 року вбачається, що дана сума повністю сплачена позивачем ОСОБА_1 . Боргів за позивачем у виставленому рахунку не значилося.

З рахунку від 09.02.2023 року (послуги за січень 2023 року) вбачається, що відповідачем КП «Володимирводоканал» нараховано позивачу ОСОБА_1 до сплати 657 грн. 10 коп. за послуги водопостачання та водовідведення, а окрім того, зазначено «сальдо на 01.01.2023 року 2878 грн. 34 коп., а разом нараховано до сплати 3223 грн. 61 коп.»

З претензії позивача ОСОБА_1 від 23.02.2023 року вбачається, що він просить КП «Володимирводоканал» надати йому детальну роздруківку сум по місяцях, за які виникла заборгованість, а також просив списати йому заборгованість в розмірі 2566 грн. 51 коп.

З відповіді КП «Володимирводоканал» від 06.03.2024 року вбачається, що згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» мешканці будинку як власники цілісного майнового комплексу, мають сплатити за весь об`єм води, яку спожив їхній будинок. Відповідно до ч.12 Методики розподілу між споживачами спожитих обсягів води у будівлі можливе проведення перерозподілу обсягів наданих комунальних послуг, яке здійснюється при уточнені показань вузлів розподільного обліку (квартирних лічильників) на підставі контрольного зняття їх показань або подання споживачем уточненої інформації. Перерозподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку комунальної послуги проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому отримано 3у установленому порядку інформацію про невідповідність обсягів розподіленої комунальної послуги окремому споживачеві обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів. А після здійснення такого перерозподілу, виконавцем проводиться перерахунок з усіма споживачами будинку/будівлі.

Як вбачається з заяви позивача від 31.03.2023 року, він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати копії документів, на підставі яких ведеться облік спожитої води та каналізації у будинку АДРЕСА_2 .

На цю заяву він отримав відповідь № 210 від 03.05.2023 року, в додатках якого була копія Акту введення в експлуатацію лічильника у будинку АДРЕСА_2 та Договору підряду № 25/05/19 про проведення капітального ремонту (технічного переоснащення) внутрішніх мереж водопостачання з встановленням вузла комерційного обліку холодної води будинку №10.

Також у матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 на адресу відповідача з проханням списати йому заборгованість в розмірі 2566 грн 51 коп. як незаконно нараховану.

З загальної картки по особовому рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 від 08.02.2024 року вбачається, що станом на лютий 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за послугу з водопостачання становила 5735,57 грн. З цієї ж картки вбачається, що станом на січень 2023 року сума боргу становила 3281,01 грн. Водночас з платіжного документа від 06.01.2023 року вбачається, що боргу за послуги водопостачання за ОСОБА_1 не було.

Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Кожна сторона, як це передбачає частина 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому дії відповідача щодо перерахунку та нарахування позивачу ОСОБА_1 боргу за водопостачання у січні 2023 року є неправомірними.

Стороною відповідача не доведено правомірність нарахування боргу у січні 2023 року за водопостачання позивачеві.

А тому, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 23, 509 ЦК України, ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. ст. 7,8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ), в інтересах якого діє його представник адвокат Колодійчук Наталія Володимирівна, до Комунального підприємства «Володимирводоканал» (код , вул. Луцька,211, м. Володимир, Волинська область, 44702) про визнання дій неправомірними та зобов`язання проведення перерахунку плати (заборгованості) за послуги з водовідведення та водопостачання холодної води задоволити повністю.

Визнати дії Комунального підприємства «Володимирводоканал» по нарахуванню боргу за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року неправомірними та такими, що порушують права позивача як споживача комунальних послуг.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Володимирводоканал» скасувати заборгованість у розмірі 2566 гривень 51 копійка за період з жовтня 2021 року по лютий 2023 року включно.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2024 року.

Головуюча Ірина КУСІК