Справа № 372/3592/24
Провадження № 2-1705/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Сікорській М.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2024 року товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), в обґрунтування якого вказало, що між ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та відповідач

засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила.

Представниця відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що інший учасник ДТП отримав від відповідача відшкодування шкоди в розмірі 35 000 грн. 00 коп. Заяв, про виплату страхового відшкодування потерпілим була написана 15.01.2024 року, після чого страхова компанія провела огляд пошкодженого транспортного засобу, після чого було виплачено суму страхового відшкодування на користь СТО, після чого 09.02.2024 року відповідач передав потерпілому кошти в рахунок відшкодування шкоди.

Відповідач в судовому засідання проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що він не був присутній на місці події, до дорожньо-транспортної пригоди не причетний, ДТП не вчиняв, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення в апеляційному порядку він не оскаржував.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Вислухавши відповідача, представницю відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

08.12.2023 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 218322548, забезпечений транспортний засіб OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Предметом зазначеного вище договору є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

10.12.2023 року о 20:51 год. в м. Київ, Шосе Столичне перед в`їздом на Південний міст відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу OCTAVIA SKODA, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Даний факт підтверджується постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 р. у справі 372/206/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 р. у справі 372/211/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності (постанова додається^.

На момент дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений транспортний засіб SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований в АТ «СК «ВУСО», згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № K1SWAKS- 235G23R от 16.06.2023 р.

15 січня 2024 року власник пошкодженого транспортного засобу SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до АТ «СК «ВУСО» із заявою про перерахування страхового відшкодування, а також надало всі необхідні документи.

На виконання умов вищевказаного договору, 12 грудня 2023 р. з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику пошкодженого ТЗ SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 представником АТ «СК «ВУСО» було проведено огляд вказаного транспортного засобу (протокол додається).

У зв`язку з чим, 16 січня 2024 р. АТ «СК «ВУСО» було складено страховий акт №2335280-1 (додається).

На підставі чого, 16 січня 2024 р. АТ «СК «ВУСО» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 81 640,35 грн. на користь СТО - ТОВ «ПРАГА АВТО НА КІЛЬЦЕВІЙ», що підтверджується платіжною інструкцією № 3556 (додається).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У зв`язку з чим, 18.01.2024 р. АТ «СК «ВУСО» звернулося до ТДВ СК «АЛЬФА- ГАРАНТ» із заявою на виплату страхового відшкодування суму 81 640,35 грн.

Розглянувши вказану заяву, 03 квітня 2024 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було складено страховий акт №ЦВ/24/0429 та розрахунок до нього.

Отже, Позивач, керуючись нормами цього Закону, прийняв вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) в порядку регресу на користь АТ «СК «ВУСО» в розмірі 78 440,35 грн. (за вирахуванням франшизи за полісом №218322548 у розмірі 3200,00 грн.)

Таким чином, 03 квітня 2024 р. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 78 440,35 грн. на користь АТ «СК «ВУСО», що також підтверджується платіжною інструкцією № 45382 (додається).

У постанову Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 року у справі 372/211/24 зазначено що 10.12.2023 року о 20:51 год. в м. Київ, Шосе Столичне перед в`їздом на Південний міст, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної події, залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.10а, Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ппп. в) пп.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Також, ч. 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивач перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» складає: 78 440,35 грн.

На виконання п.6 ч.3 статті 175 ЦПК України ТДВ СК «АЛЬФА- ГАРАНТ» зверталося до Відповідача із вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 78 440,35 грн., однак, дана вимога була проігнорована та жодних виплат з боку Відповідача на користь Позивача здійснено не було, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Вказані обставини підтверджуються: полісом страхування 218322548; постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 р. у справі 372/206/24; постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 р. у справі 372/211/24; пропозицією про укладення договору КАСКО добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (Публічна частина Договору) від 10.05.2023 року; полісом КАСКО до добровільного страхування наземного транспорту K1SWAKS- 235G23R від 16.06.2023 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA, державний номерний знак НОМЕР_2 та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_3 ; актом огляду від 12.12.2023 року; рахунком АЦ-САСТ-2324507 від 12.12.2023 року; страховим актом 2335280-1 від 16.01.2024 року та кошторисом суми страхового відшкодування; платіжна інструкція 3556 від 16.01.2024 року; страховим актом ЦВ_24_0429 та розрахунком до нього; платіжна інструкція 45382 від 03.04.2024 року; відповіддю від НПУ; заявою на виплату страхового відшкодування від 18.01.2024 року; заявою про перерахування страхового відшкодування від 15.01.2024 року.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 6З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі,відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду,заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому чинним законодавством.

Підпунктом «г» пункту 38.1.1 частини 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Страхова компанія ТДВ СК «Альфа Гарант» виплатила потерпілій особі 78 440 грн. 35 коп. страхового відшкодування, що відповідачем не оспорюється.

Крім того, відповідачем не представлено заперечень проти факту дорожньо-транспортної пригоди, заподіяння матеріальної шкоди власнику застрахованого транспортного засобу, розміру такої шкоди, розміру виплаченого страхового відшкодування та виникнення у позивача права регресної вимоги до винної у ДТП особи.

Заперечення відповідача грунтуються лише на невизнанні своєї винуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи правову позицію відповідача суд приймає до уваги наступне.

Як вбачається із чинного судового рішення та узгоджується із особистими поясненнями відповідача у судовому засіданні заперечення факту причетності до ДТП вже оцінювалось судом при розгляді справи по адміністративне правопорушення, тобто в межах належної судової процедури визначення винуватого у порушенні Правил дорожнього руху України та скоєння дорожньо-транспортної пригоди, однак ці доводи відповідача були відхилені судом у чинному судовому рішенні.

Як вже зазначалось, постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 р. у справі 372/206/24 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення. В судовому засіданні відповідач визнав, що не оскаржував вказану постанову і вона набрала законної сили.

Відтак, в силу дії ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, постанова Обухівського районного суду Київської області від 30.01.2024 року має преюдиційне зачення для вирішення цього спору, встановлена чинною постановою суду у справі 372/206/24 винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і, як наслідок, заподіяння матеріальної шкоди власникові застрахованого транспортного засобу підтверджує правові підстави та обставини, покладені в основу доводи позову та спростовує доводи відповідача.

Окрім того, відповідач не зміг аргументовано пояснити причини добровільної передачі коштів у якості відшкодування заподіяної у ДТП шкоди потерпілому ОСОБА_3 згідно нотаріально посвідченої заяви від 09.02.2024 року за наявності свого переконання у непричетності у скоєнні ДТП. На думку суду, такий факт вказує не непослідовність і протирічливість, отже й на непереконливість обраної ним захисної позиції, спрямованою на ухилення від виконання грошових зобов`язань по повному відшкодуванню заподіяною внаслідок пошкодження транспортних засобів шкоди.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки його заперечення викладені у відзив та надані ним особисто в судовому засіданні містять значні розбіжності, протиріччя, а також спростовуються наявними у справі доказами.

Позиція представниці відповідача, яка є відмінною від позиції самого відповідача, ґрунтується на факті добровільної сплати відповідачем коштів потерпілому у ДТП в якості відшкодування шкоди також визнається судом необґрунтованою, оскільки факт часткового відшкодування шкоди у добровільної порядку не спростовує виникнення у винуватця грошових зобов`язань щодо виплати іншої частини, залишку заподіяної шкоди до повного її відшкодування у визначеному законом порядку. Правових підстав такої правової позиції представниці відповідача не наведено, а суд не вбачає подібних правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивач слід стягнути страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 78 440 грн. 35 коп.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1168, 1172, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 9, 16 Закону України «Про страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місце розташування: м.Київ, б-р Лесі Українки, 26, ) відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 78 440 грн. 35 коп., судові витрати в розмірі 3 028 грн., а всього 81 468 грн. 35 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко