ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24254/23

Провадження № 22-ц/4820/2071/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю: відповідачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (суддя Заворотна О.Л.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та його представника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

02.08.2024 ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 686/24254/23. В обґрунтування заяви вказувала, що в провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 , який відповідачка набула у власність в порядку спадкування. У відзиві на позов ОСОБА_3 повідомляла, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести відповідач складає 20000 грн. Зазначала, що розгляд справи затягувався через численні зміни позивачем клопотань про призначення судової експертизи, надання додаткових доказів, на які відповідач реагувала, на їх спростування надавала суду письмові докази і пояснення. Відповідно, вартість витрат на надання правничої допомоги понесених відповідачкою зросла до 23619,20 грн.

Оскільки за заявою позивача позов залишено без розгляду, позивач має компенсувати понесені нею витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення вимог заяви. Посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що спір у даній справі виник внаслідок недобросовісного звернення позивача із позовом про поділ майна, яке було успадковане відповідачкою після смерті матері.

Зазначає, що судом першої інстанції не спростовано та безпідставно не прийнято до уваги посилання відповідачки на те, що у справі відбулось 12 засідань, судові засідання затягувались через численні зміни позивачем клопотань про проведення експертизи та надання додаткових доказів. Вважає, що зазначене свідчить про зловживання позивачем своїми правами.

Позивачем ОСОБА_4 до апеляційного суду надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у вересні 2023 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

12.10.2023 відповідачка ОСОБА_3 подала відзив на позов, де зазначила попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які очікує понести, становить 20000 грн.

29.07.2024 позивачем через свого представника подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з необхідністю знаходження компромісу у справі позасудовим шляхом.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.07.2024 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

02.08.2024 відповідачка ОСОБА_3 падала заяву про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 23619,20 грн, на підтвердження яких надала договір про надання юридичних послуг від 29.09.2023, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Плющ Л.П, та акт приймання-передачі виконаних робіт від 3108.2024.

Відповідно до умов договору, адвокат взяла на себе зобов`язання представництва інтересів замовниці при розгляді справ в судах. Замовник зобов`язалась оплачувати витрати, необхідні для виконання доручень із розрахунку 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день укладання договору за годину роботи адвоката, акт приймання-передачі виконаних робіт від 31.08.2024.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 31.08.2024, до договору про надання юридичних послуг від 29.09.2023 адвокатом витрачено 22 години часу, загальна вартість наданих послуг становить 23619,2 грн.

Згідно квитанції № 76 від 29.09.2023 та квитанції № 76 від 31.07.2024 ОСОБА_3 сплатила адвокату Плющ Л.П. 20000 грн та 3619 грн відповідно за підготовку до ведення справи, підготовку відзиву, збір доказів, представництво в судах.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено факту необґрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом та із заявою про залишення позову без розгляду, а тому відсутні підстави для покладення на позивача витрат, понесених відповідачкою, на професійну правничу допомогу на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Під час розгляду справи встановлено, що позовна заява ОСОБА_4 залишена без розгляду у зв`язку з поданням позивачем до суду заяви про залишення позову без розгляду.

У разі залишення позову без розгляду питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою ст. 142 ЦПК України, передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зп.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому, суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

На ряду з цим, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим, зокрема, ч.1 ст. 55 Конституції України, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 ст. 4 ЦПК України, є безумовним доступом до правосуддя незалежного від обґрунтованості позову.

З огляду на обставини справи та доводи заяви про ухвалення додатково рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для покладення на позивача витрат відповідачки на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18, від 07 квітня 2021 року у справі № 679/1125/18.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування положень цивільного процесуального закону не заслуговують на увагу з огляду на викладені вище мотиви і висновки, такі доводи зводяться до власного тлумачення норм процесуального права та незгоди із судовим рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного процесуального законодавства, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай