Справа № 523/4780/21
Провадження №2/523/404/24
УХВАЛА

10.01.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса заяву відповідачки ОСОБА_1 про забезпечення позову в рамках розгляду цивільної справи № 523/4780/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нежитловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні майном.

Суд констатує, що надійшла зустрічна позовна заява (нова редакція) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування Мирової угоди від 20.04.2010 року, визнання права власності та стягнення моральної шкоди.

Одночасно із зверненням до суду із зустрічним позовом в новій редакції ОСОБА_1 подала суду заяву про забезпечення позову. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що в зустрічному позові ставиться питання про визнання п. 1 мирової угоди від 20.04.2010 року дійсним, відповідно до умов якої ОСОБА_2 визнав за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно кафе бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 731,0 кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. На даний час ОСОБА_2 не визнає за ОСОБА_1 право особистої власності на вказане майно. Оскільки, ОСОБА_2 має намір відчужити вказане майно, просить суд вжити заходи забезпечення даного позову виді накладення арешту на нерухоме майно, а саме кафе бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 731,0 кв., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони будь яким фізичним, юридичним чи іншим особам вчиняти будь які дії, спрямовані на перебудову, переобладнання, реконструкцію, з розпорядження арештованим майном з переходом права власності на іншу особу або інших осіб, а саме відчужувати, передавати безоплатно у власність, дарувати, забезпечувати зобов`язання, передавати у вигляді внеску до статутного капіталу та вчиняти будь які інші правочини щодо зміни власника даного нежитлового приміщення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить наступного висновку.

Згідно приписів п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову..

Відповідно до роз`яснень Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1527/3743/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За результатом розгляду вказаної справи рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року вказану позовну заяву було задоволено, а саме здійснено поділ будівлі кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 частини вказаної нежитлової будівлі кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення (Т. 1 а.с. 10 15).

Суд зазначає, що вказане рішення набуло законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області.

У подальшому, на підставі вказаного вище рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2017 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 1/2 частину будівлі кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що в рамках розгляду даної справи ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом у новій редакції до ОСОБА_2 про застосування Мирової угоди від 20.04.2010 року, визнання права власності та стягнення моральної шкоди.

У вказаному позові зазначає про те, що 20.04.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рамках розгляду справи № 2-836/10 було укладено мирову угоду задля мирного врегулювання спору щодо поділу майна подружжя та подано заяву про затвердження мирової угоди від 20.04.2010 року. А тому, станом на сьогоднішній день вказана вище Мирова угода від 20.04.2010 року є дійсною.

Проте, матеріали зустрічного позову не містять ухвали Суворовського районного суду м. Одеси, постановленої в рамках розгляду цивільної справи № 2-836/10 про затвердження судом Мирової угоди від 20.04.2010 року, яка станом на день звернення із зустрічним позовом набрала законної сили.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.01.2024 року зустрічна позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою до суду. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову ст. 151 ЦПК України.

Разом з цим, дана заява не містить належного та достатнього обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, заявником ОСОБА_1 не зазначено обставини, які свідчать про існування реальної загрози відчуження ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна будівлі кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, однією з вимог якого є саме усунення йому перешкод у користуванні спільним майном.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є саме підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Щодо адекватності заходу забезпечення позову то, судом визначається його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, що в свою чергу забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом не виявлено достатніх підстав, які б дали суду можливість встановити наявність підтверджених ризиків щодо вчинення дій з боку позивача ОСОБА_2 , які призведуть до ускладнення виконання рішення суду або унеможливлять ефективний захист порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову, що позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту та забороною у вчинення певних дій може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає, що лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відчуження без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення позову, суд доходить висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Однак, враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідним зазначити про наступні обставини в рамках даної справи.

Згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

28.12.2023 року ОСОБА_1 вже зверталася до суду із аналогічною заявою про забезпечення позову, за результатами розгляду якої ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.01.2024 року було відмовлено у задоволенні такої заяви та, відповідно, у вжитті заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що станом на день постановлення даної ухвали суду (10.01.2024 року) ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 02.01.2024 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову не оскаржувалася в апеляційному порядку.

Із даною заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 звернулася 08.01.2024 року. У поданій заяві не було зазначено інших обставин, а ніж у заяві про забезпечення позову від 28.12.2023 року, так само не було додано інших доказів в підтвердження обставин, викладеній у даній заяві.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З огляду на вище викладене, суд зауважує учасників справи на їх обов`язок здійснення добросовісного користування своїми процесуальними правами, та зазначає, що у разі не погодження із процесуальним рішення суду, учасник справи має право у визначених законом випадках подати апеляційну скаргу на відповідну ухвалу суду за результатами розгляду поданої заяви чи клопотання.

Керуючись ст.ст. 149 153, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер