Провадження № 2-др/201/53/24
УХВАЛА

10 червня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення позивачка зазначила, що їй необхідно залишити прізвище « ОСОБА_3 », аби мати однакове прізвище з дитиною, а тому просила ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити, що вона залишає шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Відповідач 10.06.2024р. надав до суду заяву про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, вимоги заяви підтримав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Ознайомившись із матеріалами справи, із заявою позивачки про ухвалення додаткового рішення, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Статтею 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про

права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту рішення суду від 30.11.2021р. вбачається, що шлюб між сторонами розірваний та після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.№26).

Про зміну прізвища позивачка просила в своїй заяві, що надійшла до суду 30.11.2021р. (а.с.№21).

Таким чином, всі заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги розглянуті, і фактично, позивачка просить змінити рішення суду, оскільки не хоче змінювати шлюбне прізвище на дошлюбне, що не є підставою для ухвалення додаткового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України.

Позивачка не позбавлена права змінити прізвище у органах державної реєстрації актів цивільного стану шляхом подачі заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові), та змінити своє прізвище не лише на шлюбне, а на будь-яке.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слід відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258, 260, 270, п. 20 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.