ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» червня 2024 року

м. Харків

справа № 643/10705/21

провадження № 22ц/818/2037/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В. Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач Харківська міська рада, представниця позивача Латрова Н. В.,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представниця відповідача ОСОБА_5 ,

третя особа - державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцевської селищної ради Луценко П.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року в складі судді Тимош О.М.

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцевської селищної ради Луценко Павло Геннадійович, про скасування рішення держаного реєстратора, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що під час проведення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою Інспекцією з благоустрою на підставі направлення для проведення перевірки благоустрою міста Харкова № 64-Н від 21 жовтня 2020 року здійснено перевірку благоустрою міста Харкова за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки встановлено, що об`єкт благоустрою являє собою фасад нежитлової будівлі літ «Б-1», розташованої за вказаною адресою на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0038.

Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 64-А від 27 жовтня 2020 року встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: проведено роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 самочинного влаштування прибудови (орієнтовна площа прибудови 35 кв м) з влаштуванням нових віконних отворів в ній. Також здійснено втручання в несуче- огороджувальні конструкції будівлі шляхом влаштування нових віконних отворів, вхідних дверей з тильної сторони фасаду та вхідних дверей на боковому фасаді будівлі замість раніше існуючого вікна за планом.

Внаслідок проведення самочинних будівельних робіт конфігурація будівлі не відповідає конфігурації поповерхового плану Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (справа №71345). Зазначені роботи проведені без декларативно-дозвільних документів. Під час перевірки не представлено паспорт опорядження фасаду, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, що є порушенням закону та Правил благоустрою території міста Харкова.

Вказала, що нежитлова будівля літ «Б-1» розташована на землі комунальної форми власності. Між Харківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди землі №00739, який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у м. Харкові в Державному реєстрі земель 10 липня 2012 року, за яким ОСОБА_4 надано в оренду земельну ділянку площею 0,0113 га, кадастровий номер :11:001:0038, за адресою: АДРЕСА_1 строком до 01 липня 2018 року. Пунктом 7 договору оренди земельної ділянки встановлено обмеження, згідно яких будь-яке будівництво, реконструкції існуючої будівлі на наданій у користування земельній ділянці та зміна цільового використання цієї ділянки без відповідного дозволу не допускається;необхідно виконати ремонт покриття тротуарів на прилеглій території; земельна ділянка розташована в межах «червоних ліній» вулиці Героїв Праці і в разі початку реконструкції вулиці повинна бути звільнена при першій вимозі міської ради без компенсації витрат. Пунктом 17 договору встановлено заборону самовільної забудови земельної ділянки.

Зазначила, що згідно з поверхневим планом нежитлової будівлі літ «Б-1» станом на 2007 рік будівля має загальну площу 53,0 кв м. Відповідно до наявної інформації в інвентаризаційній справі прибудова відсутня. В результаті самочинно проведеної реконструкції зазначеної нежитлової будівлі змінився зовнішній вигляд фасаду, конфігурація будівлі та її площа, отже відбулася зміна основних техніко-економічних показників.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: нежитлова будівля літ «Б-1» загальною площею 87,9 кв м по АДРЕСА_1 належить на праві приватної часткової власності по частині ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Вказала, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекцїї України, який містить інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація за адресою: АДРЕСА_1 .

Будь-яких документів дозвільного характеру стосовно об`єкта будівництва за вказаною адресою до Інспекції не надходило.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державним реєстратором Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцевської селищної ради Луценком П. Г. у порушення вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень прийнято рішення про реєстрацію змін до права власності та внесено відомості до реєстру (без відкриття розділу), індексний номер рішення 40461197, яке стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін площі нежитлової будівлі літ «Б-1»: загальна площа 53,0 кв м змінено на загальну площу 87,9 кв. м. Державну реєстрацію змін до права власності проведено на підставі довідки№3576/-01 від 29 березня 2018 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональне Бюро Технічної інвентаризації», однак законом не передбачено такого правовстановлюючого документа як довідка, на підставі якої здійснювалась би державна реєстрація права власності та/або проводилася реєстрація змін до права власності. Для державної реєстрації права власності на новозбудований або реконструйований об`єкт до державного реєстратора надається документ, що підтверджує прийняття такого об`єкту до експлуатації.

Зазначила, що державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценко П. Г. не встановив належним чином відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, не перевірив документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень. Зокрема, під час проведення реєстраційних дій не перевірив відомості з Єдиного реєстру дозвільних документів, у зв`язку з чим не встановив відповідність відомостей на реконструйовану нежитлову будівлю літ «Б-1», не перевірив наявність декларацій прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Просила скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцевської селищної ради Луценка П. Г. про державну реєстрації змін розділу (індексний номер 40461197) від 03 квітня 2018 року, яке стало підставою для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін площі нежитлової будівлі літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , з загальної площі 53,0 кв м на загальну площу 87,9 кв м; зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснити за власний рахунок перебудову нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 та привести у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічних характеристик, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи №71345 Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», стягнути з відповідачів судовий збір.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року позовну заяву Харківської міської ради задоволено, скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценка П.Г. про державну реєстрацію змін розділу (індексний номер 40461197) від 03 квітня 2018 року, яке стало підставою для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змін площі нежитлової будівлі літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , з загальної площі 53,0 квм на загальну площу 87,9 кв м; зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснити за власний рахунок перебудову нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 та привести у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме: до технічних характеристик, що містяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 71345 Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»;стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 на користь Харківської міської ради судовий збір у сумі 1135,00 грн з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Харківської міської ради.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процессуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, не звернув увагу на те, що Харківська міська рада звернулась до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки оспорюване рішення державного реєстратора прийнято 03 квітня 2018 року. В матеріалах справи відсутнє оскаржуване рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценка П.Г. про державну реєстрацію змін розділу (індексний номер 40461197) від 03 квітня 2018 року та документи, які стали підставою його прийняття.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. 11 червня 2024 року до суду апеляційної інстанції від представниці ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. 11 червня 2024 року від представниці Харківської міської ради надійшла заява про відкладення розгляду справи, яке залишено без задоволення за відсутності поважних причин відкладення. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що реконструкція та реєстрація змін площі нежитлової будівлі літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 проведені з порушенням законодавства, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що під час проведення заходів самоврядного контролю у сфері благоустрою Інспекцією з благоустрою на підставі направлення для проведення перевірки благоустрою міста Харкова №64-Н від 21 жовтня 2020 року здійснено перевірку фасаду нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка, кадастровий номер :11:001:0038), власниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з акту №64-А перевірки благоустрою міста Харкова від 27 жовтня 2020 року за результатами перевірки встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: проведено роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 шляхом самочинного влаштування прибудови (орієнтовна площа прибудови 35 кв м) з влаштуванням нових віконних отворів в ній. Також здійснено втручання в несуче-огороджувальні конструкції будівлі шляхом влаштування нових віконних отворів, вхідних дверей з тильної сторони фасаду та вхідних дверей на боковому фасаді будівлі замість раніше існуючого вікна за планом. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб сайті Держархбудінспекції України (www.dabi.gov.ua), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що надають право на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта в експлуатацію з травня 2011 року,відсутня інформація щодо вищевказаного об`єкта. Внаслідок проведення самочинних будівельних робіт конфігурація будівлі не відповідає конфігурації поповерхового плану Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (справа № 71345). Зазначені роботи проведені без декларативно-дозвільних документів. Під час перевірки не представлено паспорт опорядження фасаду, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. У ході ознайомлення з інвентарною справою Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 71345 встановлено, що нежитлова будівля літ «Б-1» по АДРЕСА_1 ,станом на 2007 рік загальною площею 53,0 кв м та згідно поповерховому плану, відсутня прибудова. Вимоги припису про усунення порушення не виконано. За результатами перевірки благоустрою встановлено порушення пунктів 1, 2 частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», пунктів 5.7.1.2, 6.3.1 Правил благоустрою міста Харкова (а.с.41 том 1).

Додатком до Акту №64-А є фотофіксація та поповерховий план Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 01 лютого 2007 року, з якого вбачається зміна конфігурації нежитлового приміщення літ «Б-1» (а.с.42-45, 46, том 1).

Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи побудова літ «Б-1» по АДРЕСА_1 складалась з двох приміщень площею 44,5 кв м та 8,5 кв м, загальною площею 53 кв м, що підтверджується поповерховим планом, інформацією внутрішніх площ до плану будови, журналом зовнішніх обмірів (а.с.64-67 том 1).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :11:001:0038, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0113 га на праві комунальної власності належить Харківській міській раді (а. с. 47-49 том 1).

Нежитлова будівля літ «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві часткової приватної власності по частині: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.47-49 том 1).

Із заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 19 лютого 2009 року, адресованій Харківському міському голові, справжність підписів на якій засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зайцевою О. Ю., зареєстрованої в реєстрі № 324 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як власники частки нежитлової будівлі літ «Б-1» загальною площею 53,0 кв м по АДРЕСА_1 , не заперечували проти укладення договору оренди земельної ділянки в цілому під будівлею літ «Б-1» на ім`я співвласника цієї нежитлової будівлі фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (а. с. 58 том 1).

Як вбачається з висновку Управління містобудування та архітектури №4452/0/27-09 від 23 червня 2009 року погоджено технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (зупинка магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») для експлуатації та обслуговування тимчасового павільйону очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі загальною площею 0,0113 га та визнано можливим надати земельну ділянку в оренду на умовах, визначених чинним законодавством, при умові скасування державної реєстрації договору оренди землі від 30 квітня 2004 року №7531/04 з суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_9 згідно чинного законодавства і до початку реконструкції вулиці Героїв Праці. У висновку зазначено, що на використання цієї земельної ділянки було встановлено обмеження містобудівного характеру: заборона нового будівництва (а.с.63 том 1).

26 червня 2012 року між Харківською міською радою та ОСОБА_4 укладено договір оренди №00739, зареєстрований в Державному реєстрі земель 10 липня 2012 року, за умовами якого земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування тимчасового павільйону очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі, строк дії до 01 вересня 2014 року. Пунктом 7 договору передбачено, що будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель на наданій у користування земельній ділянці та зміна цільового використання цієї ділянки без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, не допускається. Земельна ділянка розташована в межах «червоних ліній» вулиці Героїв Праці і в разі початку реконструкції вулиці повинна бути звільнена при першій вимозі міської ради без компенсації витрат (а. с. 59-60 том 1).

Відомості про вказані обмеження також внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де, крім того, зазначено, що забороняється самовільна забудова земельної ділянки. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) площею 0.0113 га обмеження для земель загального користування (а. с. 47 том 1).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 згідно акту приймання-передачі земельної ділянки прийняв строком до 01 вересня 2014 року земельну ділянку площею 0,0113 га для експлуатації та обслуговування тимчасового павільйону очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі (а.с. 61 том 1).

Додатковою угодою до договору оренди від 12 листопада 2015 року пункти 1, 5, 8, 16 договору оренди землі, зареєстрованого 10 липня 2012 року за №0739, змінено та викладено у новій редакції, зокрема договір укладено строком до 01 липня 2018 року, цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.62 том 1).

З листа Департаменту територіального контролю та земельних відносин управління земельних відносин Харківської міської ради №837/0/553-21 від 11 березня 2021 року також вбачається, що між Харківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір оренди землі №00739 від 10 липня 2012 року (зі змінами та доповненнями), площею 0,0113 га, кадастровий номер №:11:001:0038, за адресою: АДРЕСА_1 строком до 01 липня 2018 року для експлуатації та обслуговування тимчасового павільйону очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі, номер запису про інше речове право 12935013 від 12 січня 2016 року. Рішень щодо продажу земельної ділянки Харківською міською радою не приймалося (а.с.56 том 1).

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №499/116-21 від 09 березня 2021 року станом на 29 грудня 2012 року на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у відділі обліковується договір оренди землі №00739 від 10 липня 2012 року, укладений між Харківською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (а.с.57 том 1).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 03 квітня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоницівської селищної ради Луценка П.Г. № 40461197 внесено зміни щодо площі нежитлової будівлі літ «Б-1» з 53,0 кв м на 87,9 кв м на підставі довідки, серія та номер 3576/-01, видана 29 березня 2018 року, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональне бюро Технічної інвентаризації» (а.с. 47-48 том 1).

Як вбачається з відповіді Департаменту містобудування та архітектури №1151/0/605-21 від 26 лютого 2021 року, пунктом 22 рішення 19 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 25 лютого 2004 року №18/04 суб`єкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_9 надана земельна ділянка по АДРЕСА_1 (зупинка магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») загальною площею 0,0113 га в оренду для будівництва тимчасового павільйону очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі до 31 грудня 2006 року (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об`єкту до 01 березня 2009 року. Будь-які дії відповідно до Порядку вирішення питань, пов`язаних із самочинним будівництвом, затвердженим рішенням Харківської міської ради від 17 серпня 2011 року №390/11 Департаментом не виконувались, рішення постійно діючою комісією з питань самочинного будівництва стосовно об`єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_1 умови та обмеження для проектування, реконструкції будь-яких об`єктів по АДРЕСА_1 не надавалися. Паспорт зовнішнього оздоблення фасаду будівлі по АДРЕСА_1 на реєстрацію до Департаменту не надходив (а.с. 54-55 том 1).

З довідки Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контрю та земельних відносин №303/0/250-21 від 07 квітня 2021 року вбачається, що в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Документи дозвільного характеру стосовно об`єкта будівництва (виконання робіт з облаштування фасаду та реконструкції нежитлової будівлі літ «Б-1») за адресою: АДРЕСА_1 до Інспекції не надходили (а.с.53 том 1).

Представниця ОСОБА_4 зверталась до суду із заявою про застосування строку позовної давності (а. с. 29-30 том 2).

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Аналогічні правові висновки щодо юрисдикції суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 583/2715/16-ц (провадження № 14-174цс18), від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) та у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 147/483/19 (провадження № 61-13167св19), від 11 серпня 2020 року у справі № 132/630/17 (провадження № К/9901/46308/18).

У справі, що переглядається, Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання їх здійснити за власний рахунок перебудову нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 та привести у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а також скасування рішення державного реєстратора, що стало підставою для реєстрації збільшення площі вказаної будівлі.

Матеріали справи свідчать про те, що за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено факт порушення відповідачами законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: проведено роботи з реконструкції нежитлової будівлі літ «Б-1» по АДРЕСА_1 шляхом самочинного влаштування прибудови (орієнтовна площа прибудови 35 кв м) з влаштуванням нових віконних отворів в ній. Документи, що надають право на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта в експлуатацію з травня 2011 року, відсутні. Зазначені роботи проведені без декларативно-дозвільних документів, під час перевірки не представлено паспорт опорядження фасаду, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Вимоги припису про усунення порушення не виконано.

Позовні вимоги Харківської міської ради стосуються виконання управлінських функцій зі здійснення контролю за станом благоустрою території міста Харкова. Земельна ділянка при цьому не є предметом спору у справі, а вимога про захист права власності на землю позивачем не заявлялася.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Подібна норма закріплена у статті 14 Закону України «Про основи містобудування».

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Уповноваженими органами містобудування та архітектури є виконавчі органи міських рад з питань архітектури (частина 1 статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність»). Виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад відносяться до органів державного архітектурно-будівельного контролю (частина 3 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

У силу статті 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

У відповідності до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким встановлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

У розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту.

З огляду на викладене вище, Харківська міська рада наділена контролюючими повноваженнями та здійснює владні управлінські функції у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж та вживає заходи із демонтажу елементів благоустрою.

Як вбачається з наведених приписів законодавства, спори щодо виконання суб`єктами владних повноважень функцій у сфері містобудівної діяльності, благоустрою є публічно-правовими й мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених переліченими вище Законами делегованих повноважень щодо здійснення державного та самоврядного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності та благоустрою. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

За положеннями частини 1 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина 7 статті 376 ЦК України).

Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, такий орган наділений контролюючими функціями, видає припис, який є обов`язковим до виконання і може бути оскаржений до суду. Оскільки дії щодо видання припису є публічно-правовими, то й подальше звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта зумовлене правовідносинами публічно-правового характеру.

Звертаючись до суду з позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб`єкт владних повноважень діє з метою захисту не своїх приватних прав та інтересів, а прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав, а також з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Спір у цій справі не пов`язаний безпосередньо з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва, порушення порядку благоустрою населеного пункту та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування з метою захисту інтересів громади. Справа за позовом такого суб`єкта у спірних правовідносинах належить до компетенції адміністративних судів.

Вказані висновки узгоджуються із висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18), від 15 травня 2018 року у справі № 520/10754/14-ц (провадження № 14-108цс18),від 25 червня 2019 року у справі № 914/1092/18 (№ 12-31гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 464/104/16-ц (провадження № 14-441цс19), а також у постановах Верховного Суду від13 березня 2019 року у справі № 592/4663/17 (провадження № 61-11675св18), від 26 червня 2019 року у справі № 357/8343/16-ц (провадження № 61-19828св18), від 04 вересня 2019 року у справі № 1309/10788/12 (провадження № 61-34438св18),від 16 лютого 2022 року у справі № 640/1197/18 (провадження № 61-13120св21), від 26 квітня 2023 року у справі № 522/14301/20 (провадження № 61-19198св21), від 11 серпня 2023 року у справі № 524/7871/20 (провадження № 61-6047св23), від 03 квітня 2024 року у справі № 127/9089/21 (провадження № 61-2002св23).

У разі визнання об`єкта будівництва самочинним, реєстрація права власності на цей об`єкт за особою, яка здійснила таке будівництво, не змінює правовий режим такого об`єкта будівництва як самочинного та не породжує виникнення права власності на такий об`єкт; відповідно, якщо із позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва звертається суб`єкт владних повноважень на виконання своїх контрольних функцій у сфері містобудування (або прокурор в інтересах держави в особі такого суб`єкта), то вимога про скасування державної реєстрації права власності на таких об`єкт є похідною від позовної вимоги про знесення самочинного об`єкта будівництва та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовні вимоги, що ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб`єкта, наділеного законом владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів та наявності в особи, яка звернулася за державною реєстрацією, дозвільних документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва нежитлового приміщення є похідними і тому підлягають розгляду у тому ж порядку, що і основна вимога, тобто у цьому випадку - у порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 522/6962/18 (провадження № 14-365цс19), постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 488/2810/19 (провадження № 61-12440св20), від 07 липня 2023 року у справі № 160/11383/22 (адміністративне провадження № К/990/13500/23).

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції не звернув увагу на те, що він має публічно-правовий характер, та розглянув справу з порушенням норм процесуального права, а саме статті 19 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Харківській міській раді роз`яснюється, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, а також, що протягом десяти днів з дня отримання копії цього судового рішення він може звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією (частина 1 статті 256 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, п. 4 ч. 1 ст.374, ст.377, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: державний реєстратор Комунального підприємства «Постачальник послуг» Солоніцевської селищної ради Луценко Павло Геннадійович, про скасування рішення держаного реєстратора, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити Харківській міській раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та протягом десяти днів з дня отримання копії цього судового рішення Харківська міська рада має право звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи до Харківського окружного адміністративного суду на підставі частини 1 статті 256 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В. Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 11 червня 2024 року.