Номер провадження 2/243/898/2024
Номер справи 243/2672/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» червня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат БОНДАРЕНКО Дмитро Валерійович, до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . ОСОБА_3 прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . До спадкової маси в тому числі відноситься житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки №62 від 11.02.1959 року. Після смерті спадкодавця, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу А.О. Зубковою відкрита спадкова справа номер в реєстрі спадкових справ 68713335, номер в нотаріуса 157/2021, справа відкрита за заявою позивача від 24.11.2021 року, позивач своєчасно у встановлений законом строк, прийняла спадщину після померлої рідної сестри на все рухоме та нерухоме майно, та є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої рідної сестри. Позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2024 року №210/02-31, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з тих підстав, що спадкодавець прийняла спадщину за заповітом після померлого діда але не оформила спадкові права, не отримала свідоцтво про право на спадщину, також невідповідності первинної адреси житлового будинку, зазначеної в договорі забудови від 11.02.1959 року ( АДРЕСА_2 ) фактичній на дату відкриття спадщини ( АДРЕСА_3 ), існує ще один житловий будинок, який перебуває у власності інших осіб за адресою ( АДРЕСА_2 ).

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 рідної сестри ОСОБА_3 .

Позивач, ОСОБА_2 , та представник позивача, адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1392387 від 07 квітня 2024 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності від 16 січня 2024 року, до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 12 липня 1974 року, Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 24 травня 1985 року та Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 05 вересня 2008 року.

Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20 вересня 2021 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з довідкою КП «БТІ» №668-18/0.45/01 від 28 лютого 2020 року, власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки №34 від 11.02.1959.

ОСОБА_4 є дідом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_5 від 07 липня 1954 року, Свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_9 серія НОМЕР_6 від 11 серпня 1973 року, Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 12 липня 1974 року та Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 24 травня 1985 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 07 травня 1998 року.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 13 серпня 1988 року секретарем виконкому Райгородської селищної ради народних депутатів Слов`янського району Донецької області, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що на день смерті буде йому належати і на що він матиме право за законом, заповів ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою Другої слов`янської державної нотаріальної контори від 24.12.2019 року №1002/02-14, ОСОБА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняла спадщину на все майно. Інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину після ОСОБА_4 , проте свої спадкові права за життя належним чином не оформила.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. була заведена спадкова справа №157/2021, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 23 квітня 2024 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи, мати ОСОБА_3 ОСОБА_10 за заявою від 24 листопада 2021 року відмовилась від спадщини на користь рідної сестри померлої ОСОБА_2 , яка заявою від 24 листопада 2021 року прийняла спадщину після ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 16 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого була онука ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з тим, що не надані документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

У зв`язку з цим, 16 лютого 2024 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , після смерті її сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 була спадкоємцем ОСОБА_4 , якому належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На замовлення ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 . Проте за життя, ОСОБА_3 в установленому законом порядку не встигла належним чином оформити своє право власності на вказане майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом шестимісячний строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи вищевикладене, вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат БОНДАРЕНКО Дмитро Валерійович, до Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок літера «А1», загальною площею 62.6 кв.м, житловою площею 36.8 кв.м, погріб «Г», сарай «Д», душ «Е», вбиральня «Ж», колодязь №1, колодязь №2, огорожа №3, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 11 червня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова