Справа № 214/3709/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

представника позивача адвоката Страх В. О.,

представника відповідача (в режимі ВКЗ) адвоката Голосної А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Страх В. О., звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким:

стягнути з ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 99516,19 грн.,

стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представником позивача у позовній заяві зазначено, що 02.09.2022 року, о 10 годині 30 хвилин відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», н/з НОМЕР_1 , рухаючись в районі електроопори №464 в м. Кривому Розі, відповідно та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, залежно від неї не обрав безпечної швидкості руху, щоб контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, своєчасно не вжив заходів щоб зменшити швидкість та скоїв наїзд на стоячий на проїзній частині після ДТП, оформлення якого здійснювали працівники ППП в м. Кривий Ріг, автомобіль «Lada 219060», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку, а пасажир автомобіля «Lada 219060» отримала тілесні ушкодження.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2022 про справі 214/5615/22 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Транспортний засіб «Lada 219060» належить позивачу на праві власності.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант», до якої позивач подав заяву про здійснення страхового відшкодування. ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 55639,83 грн.

Відповідно до висновку експерта від 23.09.2022 вартість матеріального збитку заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Lada 219060», спричиненим аварійним пошкодженням задньої частини автомобіля складає 195851,48 грн.

Відповідно до висновку експерта від 09.10.2022 ринкова вартість автомобіля «Lada 219060» у аварійному стані у ДТ, яке сталося 02.09.2022 складає 40695,46 грн.

На думку представника позивача, ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» повинно відшкодувати на користь позивача ОСОБА_1 різницю між розміром матеріального збитку, визначеного судовим експертом, виплаченою страховою сумою та ринковою вартістю автомобіля, з урахуванням ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, що становить 99516,19 грн. (195851,48 55639,83 40695,46).

Крім того, діями відповідача ОСОБА_2 позивачу завдано немайнових втрат, спричинених тривалими моральними стражданнями, які позивач переніс та продовжує відчувати до цього часу. В результаті ДТП відбулися негативні зміни у його житті: негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції; важкість виконання повсякденних обов`язків, переживання за сина, який був за кермом, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакція замикання. Позивач пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху. Позивач був позбавлений можливості реалізувати свої звичні бажання, також звичний ритм життя був порушений. Позивач почувався незручно, дискомфортно, був змушений пристосуватися до негативних умов існування у зв`язку із пошкодженням його майна. Враховуючи обсяг моральних страждань, викликаних протиправною поведінкою відповідача, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 20000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву представник ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначає, що станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Volkswagen Jetta» була застрахована полісом обов`язкового страхування в ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Після повідомлення про ДТП, ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було направлено свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Lada 219060», за результатами якого складений відповідний протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення даного КТЗ. Даний протокол підписано позивачем без жодних правок чи зауважень, що свідчить про узгодження ним із страховиком переліку пошкоджень. На основі матеріалів огляду КТЗ були виконані висновки про вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу «Lada 219060». Розмір страхового відшкодування визначено страховиком на рівні 55639,83 грн., виходячи з розрахунку різниці між вартістю ТЗ до ДТП (140000,00 грн), вартістю ТЗ після ДТП (81160,17 грн.) та сумою франшизи (3200,00 грн.). Стаховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 55639,83 грн., що позивачем не заперечується.

Також посилається на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку для визначення розміру збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, використовувати звіти незалежного суб`єкта оціночної діяльності, проведеного на замовлення потерпілої особи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В наступне судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, у наступне судове засідання не з`явилась, на відеозв`язок за її клопотанням не вийшла. У заяві від 18.03.2024 просила розгляд справи у судовому засіданні, яке призначене на 11.00 год. 18.03.2024, проводити за її відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Оскільки судове засідання проводилось у режимі відеоконференції з педставником відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» за його клопотанням, та який на зв`язок не вийшов, суд керуючись ч. 5 ст. 212 ЦПК вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності представника ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не заявився повторно, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Подальший розгляд справи враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, для них суд забезпечив реалізацію їх процесуальних прав.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухвалою від 09.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 19.09.2023 призначено у цивільній справі судову транспортно-товарознавчу (автотоварознавчу) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: -який розмір матеріального збитку транспортного засобу «Lada 219060» реєстраційний номер № НОМЕР_2 без урахування суми податку на додану вартість внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 02 вересня 2022 року ? -яка ринкова вартість транспортного засобу «Lada 219060» реєстраційний номер № НОМЕР_2 до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02 вересня 2022 року ? -яка ринкова вартість транспортного засобу «Lada 219060» реєстраційний номер № НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02 вересня 2022 року? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У зв`язку з надходженням до суду клопотання експерта, ухвалою від 06.11.2023 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання по справі для вирішення клопотання експерта.

На виконання вимог клопотання експерта, учасниками справи не надано додаткових матеріалів.

Ухвалою від 28.11.2023 клопотання судового експерта задоволено частково та надано дозвіл на проведення судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи без особистого огляду експертом транспортного засобу «Lаda 219060», реєстраційний номер НОМЕР_2 за наявними матеріалами цивільної справи.

25.12.2023 на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи.

17.01.2024 на адресу суду повернуто матеріали цивільної справи.

Ухвалою суду від 26.01.2024 поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням сторін).

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «Lada 219060», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 6).

02.09.2022 року, о 10 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», н/з НОМЕР_1 , рухаючись в районі електроопори №464 в м. Кривому Розі, відповідно та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, залежно від неї не обрав безпечної швидкості руху, щоб контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, своєчасно не вжив заходів щоб зменшити швидкість та скоїв наїзд на стоячий на проїзній частині після ДТП, оформлення якого здійснювали працівники ППП в м. Кривий Ріг, автомобіль «Lada 219060», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку, а пасажир автомобіля «Lada 219060» - ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Згідно матеріалів адміністративної справи потерпіла ОСОБА_3 відмовилась від проходження судово-медичної експертизи, у зв`язку з чим не надається можливим встановити ступінь тяжкості отриманих нею тілесних ушкоджень.

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2022, яка набрала законної сили 12.12.2022, притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а. с. 6 на звороті - 7).

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в ТзДВ СК «Альфа-Гарант», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210772509, відповідно до якого розмір страхового відшкодування за шкоду завдану майну становить 160000,00 грн., франшиза 3200,00 грн. (а. с. 146).

ТзДВ СК «Альфа-Гарант» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 55639,83 грн., що представником позивача не оспорюється та визнається у позовній заяві.

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 110/22 від 23.09.2022 по визначенню матеріального збитку, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «ВАЗ 219060», спричиненим аварійним пошкодженням задньої частини автомобіля складає 195851,48 грн., що відповідає ринковій вартості досліджуваного КТЗ (а. с. 7 на звороті - 13).

Як вбачається з висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 125/22 від 09.10.2022 по визначенню ринкової вартості, дослідження за яким проводилося на підставі вихідних даних висновку транспортно-товарознавчого дослідження № 110/22 від 23.09.2022, - ринкова вартість автомобіля «ВАЗ 219060» у аварійному стані у ДТП, яке сталося 02.09.2022 складає 40695,46 грн., вартість відновлювального ремонту складає 197422,37 грн. з ПДВ (а. с. 14 - 21).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (197422,37 грн.) перевищує вартість автомобіля до ДТП (195851,48 грн.), даний автомобіль вважається фізично знищеним.

Суд частково з визначеною позивачем сумою страхового відшкодування, яка підлягає йому до відшкодування у розмірі 99516,54 грн., як різницю між матеріальним збитком відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, який визначений експертом як ринкова вартість автомобіля до ДТП (195851,48 грн.) та ринковою вартістю фізично знищеного автомобіля після ДТП (40695,46 грн.) з урахуванням суми 55639,83 грн. щодо прийнятого рішення ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування.

Суд зауважує, що відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З урахуванням того, що розмір франшизи, визначений страховим полісом становить 3200,00 грн. сума страхового відшкодування 99516,19 грн. підлягає зменшенню на суму франшизи та повинна становити суму 96316,19 грн.

Водночас, як слідує із звіту № 36-D/12/09 про визначення вартості матеріального збитку від 17.04.2023, складеного оцінювачем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Lada 219060» становить 140000,00 грн., а відповідно до звіту 36-R/12/09 від 02.09.2022 ринкова вартість пошкодженого об`єкта оцінки становить 81160,17 грн.

Верховний суд у своїй постанові від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17 зробив висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на вищенаведене, суд не приймає до уваги вказані звіити № 36-D/12/09 та № 36-R/12/09.

При цьому суд наголошує, що за клопотанням представника відповідача ПрАТ СК «Альфа-Гарант» судом призначалась судова автотоварознавча експертиза, разом з тим, матеріали справи повернуто суду з повідомленням про неможливість виконання судової автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з ненаданням додаткових матеріалів, необхідних для проведення експенртизи.

Разом з тим, у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо недостовірності інформації, яка міститься в наданих позивачем висновках експертного транспортно-товарознавчого дослідження.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ст. 3 зазначеного вище Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5).

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Відповідно до п. 1.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 629 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання договору з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктами 22.1., 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено: при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ним підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статті 9, 22-31, 35, 36 Закону №1961- IV настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника(його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта(аварійного сертифікату). У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором(п.3,ч1.ст.988 ЦК України).

Враховуючи викладене, та беручи до уваги той факт, що ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» прийняла рішення про часткове здійснення страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 55639,83 грн., що визнається сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТзДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхового відшкодування у розмірі 96316,45 грн., з урахуванням зменшення суми страхового відшкодування на суму франшизи.

При цьому загальна сума страхового відшкодування (155156,02 грн.) не перевищує ліміт відповідальності за майнову шкоду за страховим полісом (160000,00 грн.)

Згідно з п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Позивачем не заявлено до відповідача ОСОБА_2 вимоги про відшкодування суми франшизи, з огляду на що питання про її відшкодування судом не вирішується.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд виходить із характеру моральних страждань позивача, ступеня вини відповідача ОСОБА_2 у вчинені ДТП, та оцінює моральну шкоду, завдану позивачу у розмірі 5 000,00 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, проаналізувавши докази, які містяться у матеріалах справи у їх сукупності та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача ТзДВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1039,24 грн., а з відповідача ОСОБА_2 - 268,40 грн., що є пропорційними сумами по відношенню задоволеним позовним вимогам, заявленим до кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (код ЄРДПОУ 32382598, юридична адреса: місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування у розмірі 96316,19 грн. (дев`яносто шість тисяч триста шістнадцять грн. 19 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1039,24 грн. (одна тисяча тридцять дев`ять грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім грн. 40 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко