Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7788/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , 1952 року народження, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 28.07.1999 року.

За життя ОСОБА_4 , не залишив заповіт.

Спадкоємці, що могли б мати право на обов`язкову частку у спадкуванні за законом відсутні.

Позивачка проживала разом із чоловіком за однією адресою, то фактично після смерті чоловіка ОСОБА_4 , одноосібно вступила в користування та розпорядження усім майном, яким він за життя володів та розпоряджався. Вказане підтверджується відповідними довідками, виданими Матіївським старостинським округом №313-315 від 26.09.2024 року в яких вказано, що ОСОБА_4 , 1952 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ним проживала позивачка ОСОБА_1 . Даний житловий будинок із надвірними спорудами рахується за ОСОБА_4 .

Згідно Витягу зі спадкового реєстру №78698130 від 10.10.2024 року у Виноградівській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рамках даної спадкової справи позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину, оскільки вона надала нотаріусу правовстановлюючий документ на автомобіль, а правовстановлюючих документів на житловий будинок не було і саме тому не може отримати відповідні документи на житловий будинок.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 12.05.1973 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, які виявили бажання отримати після шлюбу прізвище ОСОБА_6 .

Син позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , подали відповідні заяви на адресу Виноградівської державної нот-контори, в яких зазначили, що вони відмовились від прийняття спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , претензій не заявляють, до суду звертатись не будуть і просять оформити спадщину на ОСОБА_1 .

Згідно Довідки №315 від 26.09.2024 року, Довідки КП «Виноградівське РБТІ» №1048 від 05.11.2024 року та технічного паспорта житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , рахується за померлим чоловіком ОСОБА_4 .

Позивачка єдина спадкоємиця спадкового майна за законом, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яка фактично вступила в управління та володіння даним майном, що ввійшло до складу спадщини, що відкрилась на день смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є очевидною та безумовною перешкодою в нотаріальному оформленні права на спадщину, оскільки їїчоловік ОСОБА_4 за життя не зробив правовстановлюючі документи на належне йому майно, яке я фактично успадкувала.

Фактично вона прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, не існує

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , 1952 року народження, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 28.07.1999 року (а.с.8).

За життя померлий ОСОБА_4 не залишив заповіт. Спадкування відбувається за законом.

Факт родинних відносин позивачки та померлого ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 12.05.1973 року (а.с.7).

Згідно Витягу зі спадкового реєстру №78698130 від 10.10.2024 року у Виноградівській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-15 зв.).

Син позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , подали відповідні заяви на адресу Виноградівської державної нот-контори, в яких зазначили, що вони відмовились від прийняття спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , претензій не заявляють, до суду звертатись не будуть і просять оформити спадщину на ОСОБА_1 (а.с.10, 12).

Згідно Довідки №315 від 26.09.2024 року, Довідки КП «Виноградівське РБТІ» №1048 від 05.11.2024 року та технічного паспорта видно, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , рахується за померлим чоловіком ОСОБА_4 . Правовстановлюючі документи не виготовлено (а.с.14, 16 - 18, 18 зв.).

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка. Спадщину прийняла. Інші спадкоємці діти спадкодавця, від прийняття спадщини відмовилися.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

За вказаних обставин позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в цілому в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо