Провадження № 2/752/7252/24
У Х В А Л А

Іменем України

09.12.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.

з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу зареєстрованого 04.08.2017 виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом № 11.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, судове засідання призначене на 09.12.2024.

У судовому засідання 09.12.2024 під час розгляду справи суд отримав інформацію про ухвалення Старобільським районним судом Луганської області рішення у справі № 431/833/21 (провадження №2/431/304/21) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 12.10.2021.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, згідно положень вказаної вище норми підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили, та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

У розумінні процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд перевіряє, на підставі яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-1б1гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15.11.2021 у справі №428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21.12.2021 у справі №295/983/21(провадження № 61-13906св21); № 766/4505/20 (провадження 61-14440св21) від 19.01.2022; № 295/983/21 ( провадження № 61-13906св21) від 21.12.2021; № 522/11482/20 (провадження № 61-12240св21) від 01.12.2021; № 428/9280/20 (провадження № 61- 12194св21) від 15.11.2021.

У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, констатовано існування усталеної практики конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», заява №24465/04, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким уразі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона немає права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Судом встановлено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.08.2017 виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом № 11.

Як доказ реєстрації шлюбу позивач надала оригінал Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , згідно якого вбачається факт укладення шлюбу 04.08.2017 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Прізвище дружини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

На час відкриття провадження у справі № 752/20527/24 суд не мав інформації щодо розгляду справи № 431/833/21 та ухвалення рішення Старобільським районним судом Луганської області і така інформація була отримана судом лише під час судового розгляду 09.12.2024.

Дослідивши рішення Старобільського районним судом Луганської області від 09.09.2021 у справі № 431/833/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99540610) суд встановив наступні обставини.

До Старобільського районного суду Луганської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу.

Як вбачається із тексту вказаного вище судового рішення в обґрунтування позову позивач ( ОСОБА_2 ,) посилався на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04.08.2017. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх сімейні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння між ними, різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Майнового спору не мають. Просив суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем.

За результатами розгляду справи № 431/833/21 Старобільський районний суд Луганської області позов задовольнив. У резолютивній частині рішення вказав наступне «Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.08.2017 виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом № 11. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 буде іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 ».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/833/21 набрало законної сили 12.10.2021.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є існування рішення суду яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/833/21 від 09.09.2021 ухвалене з приводу розірвання шлюбу зареєстрованого 04.08.2017 між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі N752/20527/24 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.08.2017.

Керуючись п.3 ч.1 ст.255 та ст. 256 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі № 752/20527/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.08.2017 виконавчим комітетом Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області за актовим записом № 11, закрити на підставі пункта3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.12.2024.

Суддя С.О. Чекулаєв