КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" на заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 09 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Бабич Н.С.,

у справі за позовом Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В грудні 2023 року до суду звернулось АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором у розмірі 88 192,37 грн.

Позивач вказує, що АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" запущено новий проєкт monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови обслуговування рахунків опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення.

Вимоги обґрунтовує тим, що 14 грудня 2017 року відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14 грудня 2017 року.

Згідно із цим договором відповідач отримав кредит у розмірі 40 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточному рахунку, спеціальним платіжним засобом якого є платіжка картка НОМЕР_1 .

Проте позичальник допустив порушення у строках здійснення платежів, у зв`язку із чим банк відповідно до умов договору визнав кредит за формою "на вимогу".

Вказує, що станом на 08 жовтня 2023 року заборгованість складається із:

- 88 192,37 грн - заборгованості за тілом кредиту.

Мотивуючи наведеним, просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 88 192,37 грн.

Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 09 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Посилається на те, що відповідач підписав анкету-заяву, отже погодився і був ознайомлений із Умовами та Тарифами.

Вказує, що виконавши всі необхідні дії для реєстрації у мобільному застосунку, відповідач тим самим ознайомився з Умовами. Договір укладено в електронній формі, а тому відсутність підпису на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифах за карткою, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту не свідчить про відсутність погоджених умов договору.

Зазначає, що сума заборгованості складається з коштів кредитного ліміту та коштів ліміту розстрочки покупок частинами. Своїми діями (поповнення рахунку) відповідач тим самим визнавав наявність зобов`язань.

Відповідно пункту 5.16 пункту 5 Розділу II Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою.

Відповідно пункту 5.22 пункту 5 Розділу II Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно тарифів.

Вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що у справі відсутні докази погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору та належної інформації про підстави та розмір відповідальності позичальника за прострочення виконання зобов`язання, недоведення банком, що саме ці, а не будь-які інші Умови та Правила розумів відповідач під час укладання договору, є передчасними, помилковими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України "Про електронну комерцію"

Вказує, що у разі, якщо суд мав певні сумніви щодо наявності між сторонами кредитних правовідносин та наявності заборгованості у відповідача, він мав право витребувати додаткові докази з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Славутицького міського суду Київської області від 09 квітня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що поряд з наданням позивачем суду доказів на підтвердження укладення кредитного договору в електронній формі, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували погодження сторонами умови користування кредитними коштами, а саме не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом.

Судом проведено перерахунок суми заборгованості за даними виписки руху коштів по картці від 23 січня 2024 року та вказано, що оскільки сума процентів, списаних позивачем за період з 14 грудня 2017 року по 08 жовтня 2023 року перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, що пред`явлена позивачем до стягнення, вимога банку до відповідача про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції погоджується та вказує про наступне.

Установлено, що 14 грудня 2017 року ОСОБА_1 та АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" уклади кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (monobank), відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрив поточний рахунок у гривні на його ім`я із встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою ОСОБА_1

- погоджується із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови;

- підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;

- просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису;

- підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (а.с.15).

До анкети-заяви банк додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів (monobank | Universal Bank), затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 року, які набрали чинності з 27.11.2021 року (а.с.16-28).

Окрім того, долучено додаток із визначенням тарифів Чорної картки monobank (а.с.29-30), паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.31-33), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів (а.с.33 зворот).

До позову долучено розрахунок заборгованості за договором №б/н від 14 грудня 2017 року, укладеним між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та клієнтом ОСОБА_1 , з якого убачається, що станом на 08 жовтня 2023 року заборгованість клієнта складає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 88 192,37 грн; загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; судовий збір - 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн; а всього - 88 192,37 грн (а.с.6-14). Розрахунок містить інформацію за період з 27.12.2017 року по 08.10.2023 року.

На виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху надано суду виписку щодо руху коштів від 23 січня 2024 року клієнта ОСОБА_1 із інформацією щодо карток НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за період з 14 грудня 2017 року по 08 жовтня 2023 року (а.с.66-86, 91-111).

З матеріалів справи убачається, що 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 видано картку типу platinum НОМЕР_1 (а.с.87, 112).

З даних довідки від 23 січня 2024 року про розмір встановленого кредитного ліміту убачається, що клієнту ОСОБА_1 через мобільний додаток за договором від 14 грудня 2017 року за карткою НОМЕР_1 установлено суму кредитного ліміту станом на: 14.12.2017 року - у розмірі 2500 грн; на 28.02.2018 року - у розмірі 6000 грн; на 08.06.2018 року - у розмірі 15000 грн; на 13.08.2018 року - у розмірі 18000 грн; на 09.01.2019 року - у розмірі 35000 грн; на 05.02.2019 року - у розмірі 37000 грн; на 05.07.2019 року - у розмірі 40000 грн (а.с.88, 113).

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11, частини 2 статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14 грудня 2017 року, яка містить власноручні підписи представника банку та позичальника ОСОБА_1 зі світлокопіями його паспорту та РНОКПП, а також печатку Monobank ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.

Згідно частини 2 статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, він вважається укладеним в письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно статті 3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3-6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Таким чином судом першої інстанції правильно установлено факт укладення сторонами кредитного договору в електронній формі, відтак доводи апеляційної скарги в частині не дослідження судом порядку укладення кредитного договору є безпідставними.

У цій справі позивачем доведено факт укладення кредитного договору із ОСОБА_1 шляхом підписання позичальником анкети-заяви до договору про надання банківських послуг 14 грудня 2017 року.

Із посиланням на Закон України «Про електронну комерцію» Банк вказує, що оскільки кредитний договір підписано в електронній формі, істотні умови договору, у тому числі процентна ставка за користування кредитом, із позичальником також погоджено в електронній формі.

На підтвердження узгодженням сторонами істотних умов кредитного договору Банком надано витяг з Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів (monobank | Universal Bank), які набрали чинності з 27 листопада 2021 року. При цьому, надані суду Умови і правила не вказують на погодженнями сторонами істотних умов кредитного договору, які було запропоновано позичальнику в 2017 року при підписанні кредитного договору, а лише відображають актуальні Умови надання позивачем банківських послуг станом на 27 листопада 2021 року.

Єдиним документом, який відображає узгоджену позицію між сторонами станом на дату підписання кредитного договору 14 грудня 2017 року, є анкета-заява до договору про надання банківських послуг. Разом з тим, анкета-заява не містить відомостей про погодження сторонами істотних умов договору щодо розмір процентної ставки за користування кредитом.

Інші документи, надані позивачем суду, а саме розрахунок заборгованості, Умови і правила в редакції від листопада 2021 року, додаток із визначенням тарифів Чорної картки monobank, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживачів, виписка щодо руху коштів, довідки про видачу кредитних коштів та картки platinum, не відображаються інформації про узгоджений при підписанні кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом.

Судом першої інстанції при перевірці даних щодо руху коштів за період з 14 грудня 2017 року по 08 жовтня 2023 року установлено списання Банком відсотків на загальну суму 98 082,18 грн та зроблено висновок про необхідність зарахування суми списаних банком процентів в розмірі 98 082,18 грн на погашення заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 88 192,37 грн.

З огляду на недоведення банком умов кредитного договору, зокрема розміру процентів, які були узгодженні між сторонами, суд першої інстанції, навівши правильний розрахунок, що позивачем не спростований, відмовив у задоволенні позову.

Доводів на спростування наведених висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Щодо доводів апеляційної скарги про витребування за ініціативою суду додаткових доказів, апеляційний суд вказує на таке.

За приписами частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статі 12 ЦПК України).

З аналізу наведених норм убачається, що під час цивільного судочинства сторони процесу наділені правом, а не обов`язком вільно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами, зокрема, представляти чи не представляти доказ.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Про наведене вказав Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №602/1455/20.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що позивачем у справі є юридична особа, основною діяльністю якої є надання банківських послуг. Тобто ініціатором судового процесу є особа, за специфікою своєї професійної діяльності має у розпорядженні всі необхідні документи на підтвердження доводів позовної заяви.

Таким чином довід апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє з огляду на наведене.

Враховуючи викладене, апеляційний суд робить висновок, що апеляційна скарга АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 09 квітня 2024 року - без змін.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛ БАНК" залишити без задоволення.

Заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова