Провадження № 2-з/761/335/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" про забезпечення позову до подачі позовної заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 , про визнання право іпотеки та внесення записи до Державного реєстру іпотек про обтяження на групу нежитлових приміщень НОМЕР_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подачі. Заява мотивована тим, що 27.04.2007 року між Акціонернимкомерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке змінило найменування на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №40.29-48/169. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 144 500 доларів США зі сплатою 12,5% річних, та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 26 квітня 2021 року (включно), на умовах визначених цим Договором. За договором купівлі-продажу квартири від 27.04.2007 року ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру 11.05.2007 року було зареєстровано Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна». За Іпотечним договором № 013/193-1 від 27.04.2007 року ОСОБА_1 передала АКІБ «Укрсоцбанк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов?язань за Договором кредиту №40.29-48/169 від 27.04.2007 року. Сторони домовились та визначили в п. 2.4.3 Іпотечного договору, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 4 договору визначає порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації. Пункт 4.1 Договору іпотеки передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки. Пункт 4.5 Договору передбачає способи звернення стягнення, зокрема і шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов?язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Заявник зазначає, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 22.01.2019 року 15:52:22 державним реєстратором Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Урупа А.Ф. на підставі виконавчого напису №3624 від 16.12.2013 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., іпотечного договору від 27.04.2007 року, посвідченого 27.04.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Смірновим І.В., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45385021 від 06.02.2018 10:33:21, за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 30162002, реєстраційний номер об єкта нерухомого майна 000). В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.04.2019 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули в рівних частках право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Надалі, 17 травня 2019 року було змінено функціональне призначення вищевказаної квартири та переведено її в нежитловий фонд. Потім, у серпні 2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Урупа Андрія Федоровича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру. У позовних вимогах ОСОБА_1 зокрема просила витребувати з чужого незаконного володіння майно, а саме: групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) та визнати право власності на групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_1 . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року по справі №761/33417/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року по справі №761/33417/19 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самчук М. В. задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння майно - групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) та визнано право власності на це майно за ОСОБА_1 . Постановою Верховного Суду від 10.04.2024 року по справі №761/33417/19 касаційні скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Єфіменка Владислава Сергійовича, Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року залишено без змін. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. Постанова Київського апеляційного суду від 10.04.2023 року та постанова Верховного Суду від 10.04.2024 року додаються до цієї заяви). Виходячи з викладеного, заявник вбачає, що ОСОБА_1 є власницею групи нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об екта нерухомого майна: 000), відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, в Державному реєстрі іпотек шодо обтяження вказаного об?єкта нерухомого майна іпотекою відсутні. Оскільки, квартира, яку ОСОБА_1 передавала в іпотеку Банку 17.05.2019 змінила функціональне призначення та переведена в нежитловий фонд (при цьому реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна той же: 000). АТ «Сенс Банк» планує звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому буде просити визнати за АТ «Сенс Банк» право іпотеки на групу нежитлових приміщень НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) на умовах, передбачених договором іпотеки №013/193-1 від 27.04.2007, внести записи до Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою вказаного об?єкта нерухомого майна та до Єдиного рестру заборон відчуження об єктів нерухомого майна про обтяження означеної квартири. При цьому, станом на поточну дату ОСОБА_1 розуміючи про наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором з метою ухилення від відповідальності може в будь-який час відчужити групу нежитлових приміщень НОМЕР_3. що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 у власність інших осіб. Заявник звертає увагу суд на те, що ця обставина унеможливить не тільки виконання рішення суду, а також задоволення позову в цілому. Крім того, АТ «Сенс Банк» буде вимушено додатково оспорювати дійсність договорів відчуження вказаного об?єкта нерухомого майна. Ця обставина свідчить також про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача. Також зазначає, що ОСОБА_1 не здійснила жодних дій спрямованих на виконання зобов?язань та вже діяла недобросовісно. Враховуючи вищевикладені обставини, заявник вважає, що вищевказане майно може бути і далі відчужене Відповідачем третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду, просить суд накласти арешт та заборону реєстраційних дій на відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продаж, перерозподіл часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділ часток, об?єднання часток, зміну площі об?єкту будь кому і в будь який спосіб чи вчиняти будь-які дії щодо продажу відчуження, передачу в іпотеку чи заставу банку, продажу, перерозподілу часток, внесення до статутного капіталу юридичної особи, реконструкцію, виділення, поділу часток, об?єднання часток, зміни площі об?єкту будь кому і в будь який спосіб щодо нерухомого майна, а саме: групи нежитлових приміщень НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000).

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згіднороз`яснень, якімістяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9 - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, щоміж сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, серед іншого наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом розгляду даної справи є визнання визнати за АТ «Сенс Банк» право іпотеки на групу нежитлових приміщень НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) на умовах, передбачених договором іпотеки №013/193-1 від 27.04.2007, внести записи до Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою вказаного об?єкта нерухомого майна та до Єдиного рестру заборон відчуження об єктів нерухомого майна про обтяження означеної квартири.

Як свідчать надані матеріли, що 27.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке змінило найменування на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №40.29-48/169 за яким остання має непогашену заборгованість.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії ; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У п. 4 даної постанови Пленуму зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги, серед іншого, інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи майбутній предмет спору, з оглуду на те, що надані матеріали містять відомості щодо наявності спору стосовно нерухомого майна та інформаія про його можливе відчуження, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Обраний заявником захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами та не обмежить права ОСОБА_1 , адже має тимчасовий характер та цілком узгоджується із критеріями розумності, обгрунтованості та адекватності.

Також слід зазначити, що відповідно доч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149,151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на групи нежитлових приміщень НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000).

Дані про боржника: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Дані про стягувача: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ - 2349471, м. Київ. вул. В. Васильківська, 100)

Виконання ухвали покласти на Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: