ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м.Суми

Справа №592/7546/23

Номер провадження 22-ц/816/617/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Безуглої Катерини Валеріївни

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2023 року, ухваленого у складі судді Литовченка О. В., у м. Суми,

у с т а н о в и в:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Сумське машинобудівельне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 23.09.2014 р. по 19.04.2022 р. безперервно працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання імені М.В. Фрунзе», перейменоване в ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», яке згодом було перейменовано на ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» перейменоване на АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», а з 01.08.2019 р. перейменовано на АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на посаді чергового оперативного, пізніше старшого чергового оперативного.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2023 р. (справа №592/5073/22) визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» № 1361/ВК від 19.04.2022 р. «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» ОСОБА_1 старшого чергового оперативного управління охорони та режиму з 19.04.2022 р. за п.1 ст.40 КЗпП України, в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» з 19.04.2022 р., стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» судовий збір в прибуток держави, стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі позивача та стягнення присудження працівникові виплати заробітній плати, але не більше ніж за один місяць.

Наказом AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» від 03.05.2023 р. за №1315/ВК внесено зміни до організаційної структури та штатного розпису Управління охорони та режиму ліквідовано в організаційній структурі та штатному розкладі УОР штатну посаду «старший черговий оперативний».

Відповідно до наказу AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» від 04.05.2023 р. за №1320/ВК про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 згідно вимог ч. 2 ст. 3 ЗУ ««Про організацію трудових відносин в умові воєнного стану», відповідачем визначено наступне: ОСОБА_1 , старшому чергового оперативному управління охорони та режиму з 05.05.2023 р. змінити наступні істотні умови праці: встановити 24 годинний триденний робочий тиждень з робочими днями понеділок, вівторок, середа. Режим роботи: початок роботи - 8.00, обідня перерва з 13.00 до 14.00, кінець роботи - 17.00. Встановити посадовий оклад у розмірі 6700 грн. на місяць. Визначити робоче місце ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення колишнього цеху № НОМЕР_1 ) без права проходу на іншу територію підприємства.

Наказом AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» від 04.05.2023 р. за №1321/ВК про встановлення простою не з вини працівника ОСОБА_1 у зв`язку із внесенням змін до організаційної структури та штатного розпису управління охорони та режиму, відсутністю потреби AT у виконанні завдань та обов`язків старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, - з дати ознайомлення з цим наказом, робочий час ОСОБА_1 вважати як простій не з вини працівника на період виконання п. 2 наказу №1315/ВК від 03.05.2023 р. Оплату праці ОСОБА_1 за час простою не з вини працівника, здійснювати відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України (у розмірі 2/3 від встановленого окладу).

04.05.2023р. позивач був попереджений про можливе вивільнення, з чим був не згоден. Згідно наказу №1329/ВК від 08.05.2023 р. по AT позивача звільнено за п.6 ч.1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Вважає, що наказ AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» від 04.05.2023 р. за №1320/ВК про зміну істотних умов праці у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розпису управління охорони та режиму AT та відсутність потреби у виконанні функціональних обов`язків старшого чергового оперативного управління охорони та режиму AT відносно позивача є неправомірним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Особистої заяви позивачем про його звільнення на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України відповідачу надано не було, тому вказані дії позивача свідчать про погодження ним на продовження трудових відносин з відповідачем з 05.05.2023 р. в нових умовах праці. Та більше того позивач 08.05.2023 р. вийшов на роботу на визначений день, час та робоче місце зазначене в наказі AT «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» від 04.05.2023 р. за №1320/ВК. У вищезазначеному наказі позивач зазначив, що «не погоджується, оскільки жодного працівника управління охорони та режиму не було переведено на вищевказані умови праці». Доказів, що позивач відмовляється від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці наказ не містить.

Позивач не надавав відповідачу письмову відмову від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, фактично зміни істотних умов праці у розумінні ч. 3 ст. 32 КЗпП України не відбулось, тому позивач ставить під сумнів дії роботодавця та приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Скорочення чисельності працівників на підприємстві не відбулося. Також, запровадження змін в умовах праці інших працівників на підприємстві відповідача не відбулося, та не обґрунтовано, чому вказані зміни стосувались саме ОСОБА_1 .

Позивач вимушений був звертатися до Держпраці з питань не виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про поновлення на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг», оскільки позивача не пускали навіть на територію підприємства не видавали для цього перепустку та принижували у всілякий спосіб. З`явившись у відділ кадрів за адресою зазначеною у повідомленні про звільнення позивачу було відмовлено в отриманні трудової книжки. За чотири робочих дні роботи на підприємстві позивача викликали щодня до керівництва та говорили про те, що у всілякий спосіб працювати на підприємстві він не буде.

Тому, враховуючи вищевикладене, позивач просив визнати недійсним та скасувати наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» №1320/ВК від 04.05.2023 р. про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 ; визнати недійсним та скасувати наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» № 1329/ВК від 08.05.2023 р. про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» з 08.05.2023 р.; стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5896 грн з утриманням необхідних податків та платежів та суму в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн; стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до АТ «Сумське машинобудівельне науково-виробниче об`єднання -Інжиніринг» про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач в особі представника-адвоката Безуглої К.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати. Визнати недійсним та скасувати наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» №1320/ВК від 04.05.2023 р. про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 . Визнати недійсним та скасувати наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» № 1329/ВК від 08.05.2023 р. про звільнення ОСОБА_1 Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» з 08.05.2023 р. Стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з утриманням необхідних податків на день винесення рішення судом, платежів та суму в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. Стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутні підстави для припинення трудового договору з позивачем на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, враховуючи те, що ОСОБА_1 погодився на роботу в умовах неповного навантаження і з меншим посадовим окладом, та 08.05.2023 р. він вийшов на роботу у визначений день, час та робоче місце. Доказів, що позивач відмовляється від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці немає. Вважає, що ОСОБА_1 , звільнений без належної правої підстави, тобто незаконно.

Також позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відбулися зміни в організації виробництва УОР та АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг». Вважає таким, що не відповідає дійсності те, що ОСОБА_1 в усній формі прокоментував, що категорично не згоден працювати в змінених умовах праці.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Шевченка Д.О., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, який неодноразово змінював найменування і з 01.08.2019 р. був перейменований на АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг».

З 23.09.2014 р. позивач працював на посаді чергового оперативного, пізніше - старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, що підтверджується копією трудової книжки, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/5073/22 від 25.01.2023 р., за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг».

З посадовою інструкцією старшого чергового оперативного групи оперативного реагування Управління охорони та режиму AT «СМНВО - Інжиніринг» ОСОБА_1 був ознайомлений під розпис 27.06.2021 р.

Наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» №24 від 12.02.2022 р. «Про зміну організаційної структури та штатного розпису управління охорони та режиму» ліквідовано в організаційній структурі та штатному розписі «Управління охорони та режиму» внутрішню структурну одиницю «Група оперативного реагування» та вхідні в склад цієї групи: штатну посаду «Начальник групи» та дванадцять штатних посад «Старший черговий оперативний».

У цьому наказі підставою для зміни в організаційній структурі та штатному розписі «Управління охорони та режиму» внутрішньої структурної одиниці «Група оперативного реагування» зазначено про неналежне виконання функціональних обов`язків працівниками одиниці «Група оперативного реагування», однак доказів неналежного виконання функціональних обов`язків позивачем не надано.

ОСОБА_1 18 лютого 2022 року був ознайомлений з наказом по AT «СМНВО- Інжиніринг» №24 від 12.02.2022 року та зазначив, що не згоден. Як свідчить персональне попередження, 18 лютого 2022 року він також був попереджений про можливе вивільнення, з чим був не згоден.

Відповідно до наказу АТ «СМНВО - Інжиніринг» № 1361/ВК від 19.04.2022 р. «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» ОСОБА_1 старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, звільнено з AT «СМНВО - Інжиніринг» 19.04.2022 р., на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, У зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, згідно з ст. 44 КЗпП України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2023 р. (справа №592/5073/22) визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» № 1361/ВК від 19.04.2022 Р. «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» ОСОБА_1 старшого чергового оперативного управління охорони та режиму з 19.04.2022 р. за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» з 19.04.2022 р., стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» судовий збір в прибуток держави, стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі позивача та стягнення присудження працівникові виплати заробітній плати, але не більше ніж за один місяць.

Постановою Сумського апеляційного суду від 09.05.2023 р. апеляційну скаргу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» залишено без задоволення. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2023 року залишено без змін. Це рішення набрало законної сили 09.05.2023 р.

На виконання даного рішення суду, ще до набрання законної сили, 26.01.2023 р. наказом № 230/ВК «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », ОСОБА_1 був поновлений на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «СМНВО-Інжиніринг». Заступника директора по персоналу начальника УПЗ ОСОБА_3 зобов`язано внести зміни до штатного розпису працівників управління охорони та режиму, увести посаду старший оперативний черговий з посадовим окладом 10000 грн.. кількість штатних одиниць за посадою 1. Зобов`язано начальника відділу кадрів ОСОБА_4 внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідний запис, передбачений інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок працівників». Зобов`язано начальника УБух ОСОБА_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць. Залишок присудженого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, нарахувати та виплатити після набрання законної сили рішення суду. З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 13.02.2023 р.

За час вимушеного прогулу ОСОБА_1 в АТ «СМНВО-Інжиніринг» відбулись зміни в організації виробництва та праці, а саме, наказом № 82 від 07.10.2022 р. встановлений для всіх працівників товариства режим неповного робочого тижня, а саме триденного робочого тижня з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 р.

Окрім того, у структурному підрозділі УОР, в якому працював до звільнення та до якого було поновлено ОСОБА_1 , відбулись зміни в організації виробництва та праці.

26.01.2023 р. була затверджена нова Організаційна структура Управління охорони та режиму (УОР) АТ «СМНВО-Інжиніринг» та Штатний розпис працівників Управління охорони та режиму АТ «СМНВО-Інжиніринг».

01.02.2023 р., ОСОБА_6 - безпосередній керівник УОР, у зв`язку із поновленням позивача на роботі, звернувся з доповідною запискою від 01.02.2023 р. № 11 до свого функціонального директора ОСОБА_7 з проханням оформити належним чином умови праці старшого чергового оперативного управління охорони та режиму ОСОБА_1 , з урахуванням змін в організації виробництва та праці, що відбулися в товаристві та УОР.

Згідно доповідної записки №11 від 01.02.2023 р. начальника УОР ОСОБА_6 , в УОР відбулись наступні зміни в організації виробництва та праці, а саме: згідно наказу AT №82 від 07.10.2022 р. для всіх працівників AT встановлений неповний робочий тиждень, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022 р. Територія виробництв АТ «СМНВО-Інжиніринг» була оснащена засобами відеоспостереження та здійснення контролю за охоронюваною територією працівниками відділу відеоспостереження, у зв`язку із чим прийнято рішення про закриття ряду контрольно-пропускних пунктів виробництва, а саме: основна прохідна заводоуправління (пост №11); транспортна прохідна виробництва хімічного обладнання (пост №3); залізнична прохідна компресорного виробництва (пост №4); прохідна автомобільного господарства (пост №19); прохідна входу на електростанції та пункт по їх охороні (пости №8 та №9); пункти по охороні території блоку випробувальних стендів (пости №№16,17,18); залізнична прохідна насосного виробництва (пост №3); пункт по охороні території митно-ліцензійного складу (пост №4); пункти по охороні складського господарства (пости №1, №2 та №3); транспортна прохідна виробництва комплектуючого обладнання (пост №3) та пункт охорони на території зазначеного виробництва (пост №6), отже необхідність залучення до виконання старшого чергового оперативного УОР ОСОБА_1 до виконання даних робіт відпала.

Начальник УОР ОСОБА_6 запропонував встановити старшому черговому оперативному УОР ОСОБА_1 посадовий оклад пропорційно до зменшеного на 80 % обсягу виконання робіт, але не менше мінімальної заробітної плати, з режимом роботи аналогічним для всіх працівників AT.

03.05.2023 р. була затверджена нова Організаційна структура Управління охорони та режиму (УОР) АТ «СМНВО-Інжиніринг» та Штатний розпис працівників Управління охорони та режиму АТ «СМНВО-Інжиніринг».

Наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1320/ВК від 04.05.2023 р. «Про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 » змінено істотні умови праці старшому черговому оперативному Управління охорони та режиму ОСОБА_1 , а саме: встановлено 24-годинний робочий тиждень з робочими днями - понеділок, вівторок, середа. Режим роботи: початок роботи - 8.00, обідня перерва з 13.00 до 14.00, кінець роботи - 17.00; встановлено посадовий оклад у розмір 6700 грн. на місяць; визначено робоче місце за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення колишнього цеху № НОМЕР_1 ) без права проходу на іншу територію підприємства.

Істотні умови праці Позивача, були змінені внаслідок змін в організації виробництва і праці які відбулися в УОР та АТ «СМНВО-Інжиніринг» в цілому.

04.05.2023 р. наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1321/ВК від 04.05.2023 р. «Про встановлення простою не з вини працівника ОСОБА_1 », у зв`язку із внесенням змін до організаційної структури та штатного розпису управління охорони та режиму, відсутністю потреби АТ у виконанні завдань та обов`язків старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, з дати ознайомлення з наказом, робочий час ОСОБА_1 р.м. 0813, вважати як простій не з вини працівника на період виконання п. 2 наказу № 1315 від 03.05.2023 р. Оплату праці ОСОБА_1 р.м. 0813, за час простою не з вини працівника, здійснювати відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України (у розмірі 2/3 від встановленого окладу).

04.05.2023 р. у приміщені відділу кадрів товариства, позивача було ознайомлено з: наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1315/ВК від 03.05.2023 р. «Про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису Управління охорони та режиму»; попередженням про можливе вивільнення від 04.05.2023 р. на підставі ст. 49-2 КЗпП України та наказу AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1315/ВК від 03.05.2023 р. «Про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису Управління охорони та режиму»; переліком вакансій необхідних для укомплектування на 04.05.2023 р. в AT «СМНВО - Інжиніринг»; наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1321/ВК від 04.05.2023 р. «Про встановлення простою не з вини працівника ОСОБА_1 »; наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1320/ВК від 04.05.2023 р. «Про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 ».

За свідченням представника відповідача ОСОБА_1 відмовлявся ставити власноручний підпис та стверджував, що його прізвище та ініціали являються його підписом. У зв`язку із цим, начальником відділу кадрів ОСОБА_4 , провідним менеджером з персоналу відділу кадрів ОСОБА_8 , менеджером з персоналу відділу кадрів ОСОБА_9 складено акт від 04.05.2023 про те, що ОСОБА_1 , старший черговий оперативний УОР, 04.05.2023 р. о 13.00 год. та 14.45 год. в кабінеті начальника відділу кадрів був ознайомлений з наказами № 1315/ВК від 03.05.2023, 1320/ВК від 04.05.2023 р., 1321/ВК від 04.05.2023 р., попередженням про можливе вивільнення 04.05.2023 р., з переліком вакансій на 04.05.2023 р. та отримав копії вищезазначених документів. Замість підпису ОСОБА_1 вказав прізвище та ініціали по батькові, що підтвердив у судовому засіданні. Копію вказаного акту позивач отримав 04.05.2023 р., про що свідчить розписка « ОСОБА_1 не згоден 04.05.2023 ; Копію отримав ОСОБА_1 ».

04.05.2023 р. позивача також було ознайомлено з наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 1320/ВК від 04.05.2023 р. «Про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 ».

З наказом ОСОБА_1 ознайомився під підпис, в графі «З наказом ознайомлений погоджуюсь/З наказом ознайомлений не погоджуюсь» останній в присутності працівників ВК та працівника Адвокатського об`єднання «Група правової допомоги» Литвиненко А.В., власноручно зробив запис: - «Не погоджуюсь, оскільки жодного працівника управління охорони та режиму не було переведено на вищевказані умови праці. ОСОБА_1 04.05.2023» (а.с. 15).

За твердженням представника відповідача, вказаний запис ОСОБА_1 в усній формі прокоментував, що категорично не згоден працювати в змінених умовах праці.

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи позивач не довів перед судом законності та обґрунтованості своїх позовних вимог за допомогою сукупності достовірних, достатніх та належних доказів. Дії відповідача були правомірними, зумовлені об`єктивними чинниками, волевиявлення позивача у вигляді відмови від продовження роботи на змінених істотних умовах праці, є свідомим, а тому наслідки такої відмови позивача у вигляді звільнення є такими, які настали обґрунтовано.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (ч. 4 ст. 32 КЗпП України).

Перелік умов праці, які можна вважати істотними, наведено у ст. 32 КЗпП України, до яких, зокрема, належать: система та розмір оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад. Наведений перелік не є вичерпним, оскільки істотними можуть вважатися й інші умови праці.

Звільнення працівника на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору є окремою самостійною підставою для припинення трудового договору, яка обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 761/11887/15-ц).

Зміна істотних умов праці відбувається за тією самою посадою, у тій самій установі, де працівник працював до такої зміни. Про визначену ч. 3 ст. 32 КЗпП України зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України можливо стверджувати тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 215/2330/19, від 11 травня 2021 року у справі № 317/182/19-ц, від 14 вересня 2022 року у справі № 317/181/19.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, надав правильну правову оцінку наданим сторонами доказам, яких було достатньо для ухвалення рішення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача ОСОБА_1 відбулося на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою останнього від продовження роботи на змінених істотних умовах праці.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що позивач не відмовлявся від продовження роботи у зв`язку із змінами істотних умов праці не лише суперечать матеріалам справи, а ще і не узгоджуються з самою вимогою позивача про визнання недійсним та скасування наказу АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання-Інжиніринг» №1320/ВК від 04.05.2023 «Про зміну істотних умов праці в умовах воєнного стану ОСОБА_1 .

З урахуванням встановленого, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який, дійшовши висновку про відсутність порушення трудових прав позивача та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Окрім того, доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції, як ухвалене відповідно до встановлених обставин справи і з дотриманням норм матеріального права, не підлягає зміні чи скасуванню у відповідності до статті 375 ЦПК України. Тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати при розгляді справи у суді апеляційної інстанції перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Безуглої Катерини Валеріївни залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина