КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 754/10506/22

номер провадження: 22-ц/824/1996/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Гаращенка Д.Р., Гуля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шепель Анжели Геннадіївни на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року у складі судді Гринчак О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Укрстальспецконструкція» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, а також про стягнення коштів у розмірі середнього заробітку за час відсторонення від виконання обов`язків та компенсації за невиплачену відпустку,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Укрстальспецконструкція» (далі - ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція») про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, а також про стягнення коштів у розмірі середнього заробітку за час відсторонення від виконання обов`язків та компенсації за невиплачену відпустку.

Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2021 року на загальних зборах учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 генеральним директором TOB «ВК «Укрстальспецконструкція» з 08 червня 2021 року та відповідно до наказу №10-к від 08 червня 2021 року він приступив до виконання обов`язків генерального директора даного товариства. Вказував, що згідно з наказом №2-ВК від 10 серпня 2022 року на підставі заяви про звільнення від 13 липня 2022 року його було звільнено з посади генерального директора ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» з 10 серпня 2022 року. На момент звільнення його було усунуто від здійснення повноважень відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» від 02 липня 2022 року. 10 серпня 2022 року відповідно до наказу ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» «Про звільнення ОСОБА_1 » у трудову книжку позивача внесено запис про його звільнення, але розрахунок згідно зі ст.116 КЗпП з ним не був проведений.

З урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, позивач ОСОБА_2 просив: стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь нараховану, але невиплачену заробітну плату у сумі 70 000 грн 00 коп.; зобов`язати ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» нарахувати та виплатити йому заробітною плату за травень, липень та частину серпня 2022 року у сумі 140 609 грн 48 коп.; стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 73 181 грн 63 коп., але в будь-якому випадку не менше визначеної судом суми за період зі звільнення по день ухвалення рішення; стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь компенсацію за невикористану відпустку у сумі 1 834 318 грн 08 коп.; стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представник ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» подав клопотання, в якому просив зупинити розгляд даної цивільної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/1342/23.

Вказане клопотання мотивоване тим, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/1342/23 за позовом ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якому товариство вказує, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді генерального директора, самостійно та протиправно нараховував і перераховував собі матеріальну допомогу, премії та поповнював свій рахунок, у зв`язку з чим неправомірно заволодів коштами ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» у загальному розмірі 8 964 684 грн 06 коп. У відзиві на позовну заяву у справі №910/1342/23 ОСОБА_2 зазначає, що підставою нарахування собі премії стало рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція», яке оформлене протоколом №5 від 04 червня 2021 року, яким було створено Фонд заохочення співробітників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» для виплат співробітникам премій, матеріальних допомог, тощо. Більше того, вказаним рішенням загальних зборів учасників товариства покладено відповідальність на генерального директора за порядок використання даного фонду. Отже, на думку представника відповідача, ОСОБА_2 не заперечує та підтверджує факт того, що ним було нараховано собі ряд премій за рахунок Фонду заохочення співробітників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція», але повноваження на це йому були надані безпосередньо Загальними зборами учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» прийнято рішення, яке оформлене протоколом №5 від 04 червня 2021 року, які стали безпосередньою підставою для виплати ОСОБА_3 премій. Крім того, ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву у справі №910/1342/23 вказує, що 01 вересня 2021 року відбулися загальні збори учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція», на яких було прийнято рішення частково розподілити прибуток товариства за 1 півріччя 2021 року, спрямувавши його на преміювання генерального директора товариства - ОСОБА_1 у сумі 2 646 825 грн 00 коп. Вказане рішення оформлено протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» від 01 вересня 2021 року, який підписано усіма учасниками товариства.

Представник відповідача вказував, що засновники (учасники) товариства: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та голова наглядової ради товариства ОСОБА_7 , стверджують, що ні протокол №5 загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» від 04 червня 2021 року про часткове розподілення чистого прибутку товариства за 2020 рік, спрямувавши його частину на формування фонду заохочення співробітників товариства для виплат співробітникам премій, матеріальних допомог у розмірі 4 000 000 грн 00 коп. та покладання відповідальності за порядок використання Фонду заохочення співробітників, на генерального директора товариства - ОСОБА_1., ні протокол №2 загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» від 01 вересня 2021 року, зокрема, про часткове розподілення чистого прибутку товариства за 1 півріччя 2021 року, спрямувавши його на преміювання генерального директора товариства - ОСОБА_1 у сумі 2 646 825 грн 00 коп., ніхто з них не підписував. Представник відповідача зазначав, що ці два документи, на підставі яких ОСОБА_2 власними наказами нараховував собі премії, є сфальсифікованими.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року заяву ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» задоволено.

Зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/1342/23, що розглядається Господарським судом міста Києва, за позовом ТОВ «Виробнича компанія «Укрстальспецконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.6 ч.2 ст.251 ЦПК України та виходив із того, що в обґрунтування позовних вимог щодо компенсації за невикористану відпустку позивач ОСОБА_2 посилається на положення пункту 3 Розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, в якому визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. В розрахунку суми за невикористану відпустку позивач зазначає, що його розмір заробітної плати у період з серпня 2021 року по липень 2022 року складає 6 718 384 грн 00 коп. з урахуванням премій. З огляду на те, що у справі №910/1342/23, яка розглядається Господарським судом міста Києва, за позовом ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів до предмету доказування входить законність нарахування та виплати премії ОСОБА_3 , що безпосередньо впливає на розмір середнього заробітку для визначення суми компенсації за невикористану відпустку, яка є предметом розгляду цієї справи, суд прийшов до висновку, що обставини встановлені під час розгляду справи №910/1342/23 матимуть преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Шепель А.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі, провадження у якій зупиняється. Також саме по собі зазначення про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України (схожа за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 грудня 2021 року у справі №910/5610/21). Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Вказує, що предметом розгляду у справі №910/1342/23 є стягнення з ОСОБА_1 збитків, завданих виконавчим органом TOB «ВК «Укрстальспецконструкція» у розмірі 8 964 684 грн 06 коп. Тобто, в рамках вказаної справи судом не встановлюється дійсність чи недійсність рішень загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція», які оформлені протоколом загальних зборів учасників №5 від 04 червня 2021 року та протоколом загальних зборів учасників №2 від 01 вересня 2021 року, та які стали однією з підстав нарахування та виплати ОСОБА_1 премій.

Зазначає, що в рамках даної справи №754/10506/22 ключовим для визначення розміру компенсації за невикористану відпустку є встановлення факту нарахування та виплати ОСОБА_3 коштів, які враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у тому числі, премій. У той же час, факт нарахування та виплати премій ОСОБА_1 підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2021 рік та довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2022 рік, та може бути встановлений безпосередньо в рамках даної справи №754/10506/22.

Вказує, що враховуючи предмет спору та предмет доказування у даній справі №754/10506/22, суд першої інстанції, досліджуючи та встановлюючи розмір середнього заробітку для визначення суми компенсації за невикористану відпустку, об`єктивно не позбавлений можливості самостійно в рамках вказаної справи дослідити та встановити законність нарахування та виплати премій ОСОБА_3 , оскільки згідно положень пункту 3 Розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Вважає, що дана цивільна справа №754/10506/22 може бути розглянута незалежно від набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/1342/23, а суд першої інстанції на підставі наявних доказів може самостійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема, за необхідності і обставини нарахування та виплати премій ОСОБА_3

ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція», у якому, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, просив:

стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь нараховану, але невиплачену заробітну плату у сумі 70 000 грн 00 коп.;

зобов`язати ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» нарахувати та виплатити йому заробітною плату за травень, липень та частину серпня 2022 року у сумі 140 609 грн 48 коп.;

стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 73 181 грн 63 коп., але в будь-якому випадку не менше визначеної судом суми за період зі звільнення по день ухвалення рішення;

стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь компенсацію за невикористану відпустку у сумі 1 834 318 грн 08 коп.;

стягнути з ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» на свою користь понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказував, що згідно з наказом №2-ВК від 10 серпня 2022 року його було звільнено з посади генерального директора ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» з 10 серпня 2022 року. На момент звільнення його було усунуто від здійснення повноважень відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» від 02 липня 2022 року. 10 серпня 2022 року відповідно до наказу ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» «Про звільнення ОСОБА_1 » у трудову книжку позивача внесено запис про його звільнення, але розрахунок згідно зі ст.116 КЗпП з ним відповідачем не був проведений.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на свою користь компенсації за невикористану відпустку у сумі 1 834 318 грн 08 коп., ОСОБА_2 посилався на положення пункту 3 Розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 1995 року №100, в якому визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. У розрахунку суми за невикористану відпуску позивач зазначав, що його розмір заробітної плати у період з серпня 2021 року по липень 2022 року складає 6 718 384 грн 00 коп. з урахуванням премій.

Також встановлено та не заперечується сторонами, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/1342/23 за позовом ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якому товариство посилається на те, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді генерального директора, самостійно та протиправно нараховував і перераховував собі матеріальну допомогу, премії та поповнював свій рахунок, у зв`язку з чим неправомірно заволодів коштами ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» у загальному розмірі 8 964 684 грн 06 коп.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) дійшов такого висновку, що: метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів також враховує, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, установивши, що до предмету доказування у справі №910/1342/23 за позовом ТОВ «ВК «Укрстальспецконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення коштів входить законність нарахування та виплати премії ОСОБА_3 , що безпосередньо впливає на розмір середнього заробітку для визначення суми компенсації за невикористану відпустку, яка є предметом розгляду даної цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, які встановлені під час розгляду справи № 910/1342/23 матимуть преюдиційне значення для розгляду даної справи за позовом ОСОБА_1 та, відповідно, правильно зупинив провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не вправі був зупиняти провадження у даній цивільній справі, так як в його розпорядженні були всі докази, які давали можливість встановити та оцінити обставини, що є предметом судового розгляду, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Також апеляційний суд відхиляє посилання в апеляційній скарзі на те, що зупинення провадження у справі призводить до порушення строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників справи, як необґрунтовані, оскільки при наявності підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, на суд покладається імперативний обов`язок зупинити провадження у справі та відповідно до цієї норми закону суд не наділений дискретними повноваженнями на вирішення цього питання з урахуванням строків розгляду справи.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шепель Анжели Геннадіївни залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: