Провадження № 6/202/341/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 у цивільній справі № 202/14408/23 про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 до Індустріального районного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 30.01.2024 у цивільній справі № 202/14408/23 яким стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, інд. 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) заборгованість за кредитним договором № 631039834 від 05.11.2018 р. станом на 22.01.2023 року у розмірі 54859 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 27 копійок.

Заява мотивована тим, що він, ОСОБА_1 , має заробітну плату не фіксовану та нерегулярну, що ускладнює погашення кредиту, а також на його утриманні перебувають неповнолітня дитина 2006 року народження і батьки похилого віку.

Просить суд відстрочити виконання рішення на один рік, оскільки за цей час він зможе з коштів заробітної плати погасити борг за кредитним зобов`язанням.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви про відстрочення виконання судового рішення без його участі, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути заяву без участі учасників справи, так як про дату, час і місце розгляду заяви їх було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2024 у цивільній справі № 202/14408/23 стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, інд. 03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100) заборгованість за кредитним договором № 631039834 від 05.11.2018 р. станом на 22.01.2023 року у розмірі 54859 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 27 копійок, судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено. При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути враховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого встановлюється можливість задоволення такої заяви. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження». Так, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Заявник просить відстрочити виконання рішення посилаючись на скрутне матеріальне становище, що підтверджується свідоцтвом про народження та пенсійними посвідченнями.

Наведений у ст. 435 ЦПК України перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Згідно з вимогами ст. 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 станом на 03.16.2024 працює, але має не фіксований та нерегулярний доходів, що не дає йому можливість відразу виконати рішення суду, має проблеми із майновим станом, оскільки здійснює догляд за батьками похилого віку та утримує неповнолітню дитину.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява N 40450/04), яке набуло статусу остаточного, зазначено, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування. Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Слід зазначити, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Враховуючи, що ОСОБА_1 надав суду переконливі докази свого тяжкого матеріального становища, а також наявності інших істотних умов, а саме введення військового стану спричинило неможливість виконання у встановлений термін вимоги договору, у зв`язку з складним матеріальним становищем, що в свою чергу ускладнює виконання рішення суду.

Посилання заявника на вказані обставини є достатніми, на думку суду, підставами для відстрочки виконання рішення, судом також враховані інтереси стягувача.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що є всі законні та обґрунтовані підстави для відстрочки виконання рішення суду з тих підстав, що базується на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, оскільки заявником надано докази, які підтверджують настання несприятливих для нього фінансових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12-13, 76, 81, 258-261, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 у цивільній справі № 202/14408/23 про відстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська по справі № 202/14408/23 на п`ять місяців з дня набрання рішення законної сили, тобто до 19 листопада 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня підписання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала складена та підписана суддею 03.06.2024.

Суддя А. О. Михальченко