Справа №524/1664/24
Провадження №2/524/1306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., секретаря судового засідання Булаєнко С.М., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Солдатенка А.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АТ «ОЩАДБАНК» про захист прав споживачів, стягнення коштів в сумі 118155 грн та моральної шкоди в сумі 300000 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 серпня 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи(з поповненням та щомісячною виплатою процентів), строком на 6 місяців. Відповідно до умов договору він вніс на свій рахунок кошти в сумі 142486,73 грн. Згідно умов договору, строк його дії автоматично продовжувався щоразу на 6 місяців у разі нез`явлення клієнта у день видач коштів.

22.02.2021 на його телефон почали надходити смс повідомлення про блокування банківської картки. В цей же день він особисто звернувся до відділення Ощадбанку і повідомив працівника банку про такі події. Працівники банку запевнили, що вжили заходів для збереження його коштів від шахраїв, які можливо отримали доступ до його рахунків. Однак, 02.03.2021 йому стало відомо про те, що кошти з його депозитного рахунку були переведені на поточний рахунок, а в подальшому- на картки шахраїв. Загальна сума коштів, які були викрадені з його рахунків становить 118155 грн, з яких 655 грн комісії. Також, діями відповідача з приводу тривалого порушення умов договору йому було завдано і моральну шкоду, яка виявилась у постійних хвилюваннях через відсутність коштів, які були відкладені для забезпечення життя на пенсії. Через тривалі хвилювання і несправедливе відношення банку відбулось погіршення стану його здоров`я, він переніс операцію на серці, на яку вимушений був запозичувати кошти.

В судовому засідання представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на підстави і обставини, викладені у позовній заяві.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що в 2015 та в 2016 роках між сторонами було підписано договір комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого позивачу були відкриті рахунки. Зазначив, що всі операції по списанню коштів були проведені через систему «Ощад 24/7». Повідомив, що 22.02.2021 в системі дистанційного обслуговування було здійснено відміну автопролонгації договору № 47913816, а тому кошти були зараховані на банківський рахунок позивача, відповідно до умов договору. Вважає, що саме дії позивача призвели до втрати конфіденційної інформації, а тому Банк не несе відповідальність за списання коштів.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

28 серпня 2017 року між сторонами було укладено договір № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи(з поповненням та щомісячною виплатою процентів) на таких умовах:

-Сума депозиту 142468,73 грн;

-Строк 6 місяців;

-Процентна ставка 13% річних.

Відповідно до п.3.3.1 Договору № 47913816 Банк зобов`язується повернути депозит шляхом перерахування на рахунок НОМЕР_1 або шляхом видачі готівкою.

В п. 2.6 зазначено, що якщо вкладник в день повернення депозиту не з`явився до установи Банку для отримання депозиту, то строк дії Договору та строк Депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1 Договору на умовах та за процентною ставкою, що діятимуть у Банку по даному виду вкладу на момент продовження.

02.03.2021 на рахунок позивача НОМЕР_2 були зараховані кошти з депозиту в сумі 142486,73 грн та в подальшому з вказаного рахунку списані такі суми:

- 02.03.2021 08:00 50000 грн з призначенням платежу: «переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING;

- 02.03.2021 08:01 20000 грн з призначенням платежу: «переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING та 120 грн комісії;

- 02.03.2021 08:03 24000 грн з призначенням платежу: «переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING;

- 02.03.2021 08:05 24000 грн з призначенням платежу: «платіж на довільні реквізити» та 120 грн комісії;

- 02.03.2021 08:09 24000 грн з призначенням платежу: «платіж на довільні реквізити» та 120 грн комісії;

- 02.03.2021 08:10 20000 грн з призначенням платежу: «переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING та 205 грн комісії;

- 02.03.2021 08:18 3500 грн з призначенням платежу: «переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING.

03.03.2021 були внесені відомості до ЄРДР за фактом заволодіння шахрайським шляхом, коштами ОСОБА_2 .

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 статті 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно із частиною третьою статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

В статті 1073 ЦК України визначено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно з пунктом 14.16 статті 14 цього Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів; під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення.

У статтях 32.1, 32.7 Закону визначено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банк платника не має права на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування(частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ОЦІНКА СУДУ

Оцінюючи доводи учасників процесу суд враховує такі обставини.

Відповідно до пунктів 6.3-6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Користувач зобов`язаний негайно повідомити емітента або визначену ним юридичну особу про втрату спеціального платіжного засобу в порядку та формі, установлених договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за платіжні операції, ініційовані за допомогою цього спеціального платіжного засобу, до отримання такого повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний ідентифікувати держателя і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу.

Порядок подання повідомлення та/або заяви про втрату спеціального платіжного засобу та внесення спеціального платіжного засобу до стоп-списку і його вилучення з нього визначаються у внутрішньобанківських правилах банку, розроблених з урахуванням вимог цього Положення, правил платіжної системи, та обумовлюються в договорі.

Емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року по справі № 628/3322/16-ц(провадження № 61-15912св18)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»».

З матеріалів справи вбачається, що автопролонгація договору від 28 серпня 2017 року № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» була скасована через систему дистанційного обслуговування «Ощад 24/7»(т. 1, а.с.115).

Суд враховує те, що позивач був зареєстрований в системі дистанційного обслуговування «Ощад 24/7» 22.02.2021(а.с.131, т.1).

В судовому засіданні за клопотання представника позивача судом було досліджено мобільний телефон позивача, в якому знаходилась sim-карта із фінансовим номером, на який надходили смс-повідомлення.

Суд відзначає, що операційна система мобільного телефону не дозволяє встановлювати будь-які додатки, в тому числі і додаток дистанційного обслуговування «Ощад 24/7».

Крім того, з долученої АТ «ОЩАДБАНК» відповіді вбачається, що пристроєм з якого були проведені спірні операції є мобільний телефон НОМЕР_3 , тобто Xiaomi Redmi 9C(т.2, а.с. 21).

З цих підстав, суд вважає, що позивач був позбавлений можливості на своєму мобільному пристрої пройти реєстрацію в системі «Ощад 24/7» та провести операції із перерахування коштів через систему дистанційного обслуговування «Ощад 24/7».

Суд приймає до уваги те, що 22.02.2021 позивач повідомив код із смс повідомленням особам, які представились працівниками банку, що надало змогу вказаним особам зареєструватись в системі дистанційного обслуговування «Ощад 24/7». Разом із тим, суд наголошує на тому, що до проведення спірних операцій ОСОБА_2 звернувся до відділення банку із повідомленням про можливі шахрайські дії з його рахунком, що підтверджується копією протоколу допиту свідка від 07.05.2021(т.1, а.с. 206), а тому Банк мав вжити заходів щодо блокування рахунків та скасування реєстрації особи в системі дистанційного обслуговування.

Отже, на переконання суду, в своїй сукупності наявні в справі докази підтверджують те, що кошти були списані з рахунку позивача без його розпорядження.

Крім того, суд відзначає, що умови договору від 28 серпня 2017 року № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи(з поповненням та щомісячною виплатою процентів) не містять положення про те, що скасування автопролонгації договору можливе дистанційно. Суд повторює, що відповідно до п. 2.6 Договору якщо вкладник в день повернення депозиту не з`явився до установи Банку для отримання депозиту, то строк дії Договору та строк Депозиту автоматично продовжується щоразу на строк, вказаний у п.1.1 Договору на умовах та за процентною ставкою, що діятимуть у Банку по даному виду вкладу на момент продовження.

Отже, сторонами договору було погоджено, що повернення депозиту має відбутись після безпосереднього звернення вкладника до установи Банку, а не скасування автопролонгації договору через дистанційну систему обслуговування.

Відтак, суд погоджується із доводами представника позивача з приводу порушення відповідачем умов договору в частині порядку повернення депозиту.

Проаналізувавши умови договору від 28 серпня 2017 року № 47913816 , врахувавши поведінку сторін договору, враховуючи порушення відповідачем прав позивача, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача кошти у розмірі 118155 грн (сто вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять), що знаходились на депозитному рахунку за договором від 28 серпня 2017 року № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи(з поповненням та щомісячною виплатою процентів).

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Велика Палата Верховного Суду відступила від власного правового висновку щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, визначивши, що вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема, у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено(постанова від 01 вересня 2020 року по справі № 216/3521/16-ц).

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує факт порушення відповідачем умов договору про банківський вклад(депозит). Також суд приймає до уваги наслідки, які були спричинені бездіяльністю банку, зокрема погіршення стану здоров`я позивача, що підтверджується медичною документацію(т.1, а.с.66-70). Крім того, суд враховує те, що позивачу необхідно було вживати додаткових заходів для відновлення своїх прав, зокрема звертатись до органів досудового розслідування та служби безпеки Банку. З огляду на те, що позивач звертався за медичною допомогою саме в день несанкціонованого зняття коштів та приймаючи до уваги те, що позивач звертався до відповідача з метою упередження вчинення несанкціонованих дій із його рахунками, суд вважає доведеним існування причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю Банку та наслідками у виді погіршення стану здоров`я позивача та порушення його нормального укладу життя.

За цих обставин, у суду не виникає сумнівів щодо спричинення позивачу моральної шкоди.

З цих підстав, виходячи із засад розумності та справедливості, приймаючи до уваги тривалість порушення прав позивача, вік позивача та стан його здоров`я, суд вважає за можливе частково задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на його користь 50000 грн.

Відтак, суд частково задовольняє позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 1440,54 грн судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.( 34.45%)

Керуючись ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до АТ «ОЩАДБАНК» про захист прав споживачів, стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 118155 грн (сто вісімнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять), що знаходились на депозитному рахунку за договором від 28 серпня 2017 року № 47913816 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи(з поповнення та щомісячною виплатою процентів)

Стягнути з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50000 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в сумі 1440.54 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10..12.2024

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ