10.06.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/312/24
Провадження № 2/533/122/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

представника відповідача - адвоката Юрченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

УСТАНОВИВ:

03 квітня 2024 року представниця позивачки ОСОБА_1 - адвокат Таранкова Олена Олегівна звернулася від імені та в інтересах позивачки до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якій просила суд:

- розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.03.2024 і до закінчення нею навчання 30.06.2027.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених судом недоліків.

Представниця позивачки усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом (08.04.2024).

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 16 травня 2024 року о 11 годині 00 хвилин.

30 квітня 2024 року від представниці відповідача ОСОБА_2 - адвоката Юрченко Аліни Валентинівни надійшов відзив на позовну заяву.

07 травня 2024 року від представниці позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 16.05.2024 відкладено судове засідання на 05.06.2024 у зв`язку з неявкою позивачки та її представниці (а.с. 73).

Ухвалою суду від 05.06.2024 задоволено клопотання представниці позивачки - адвоката Таранкової О.О. про участь у судовому засіданні у режимі ВКЗ.

05.06.2024 представниця позивачки не змогла взяти участь у судовому засіданні у режимі ВКЗ з технічних причин. Направила до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги просила задовольнити.

Справу розглянуто 05.06.2024 за участю представниці відповідача - адвоката Юрченко А.В.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 1-2, 53-55)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був розірваний шлюб Козельщанським районним судом Полтавської області (рішення у справі 533/229/15-ц від 07.04.2015). ОСОБА_2 відновлено прізвище ОСОБА_2 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої були стягнуті аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, відповідно до судового наказу № 533/289/23 від 03.04.2023.

13.03.2024 донька ОСОБА_3 досягла повноліття та навчається з 01.09.2023 на 1 курсі педагогічного факультету освітньо-професійного рівня «бакалавр» за спеціальністю 013 Початкова освіта денної форми навчання обласного коледжу «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка та закінчує навчання 30.06.2027 .

Донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, але коштів не вистачає. У зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі навчання та працевлаштуватись на даний час у неї немає можливості, потребує матеріальної допомоги.

У відповіді на відзив представниця позивачки зазначала, що вартість навчання була зазначена в договорі, який був доданий до позовної заяви, що доводить сам по собі той факт, що навчання платне і його вартість.

Окрім того до відзиву позивачка надали довідку про сплату за навчання. Звертала увагу суду, що підстава для стягнення аліментів на період навчання дитини відбувається не тільки через витрати на навчання, а ще й через те, що дитина хоч і досягає повноліття, але у зв`язку з навчанням не може працювати та себе забезпечувати, тому продовжує перебувати на утриманні у батьків та потребує матеріальної допомоги.

Також представниця позивачки зазначила, що відповідач повинен довести, що він не має можливості сплачувати аліменти, але таких доказів не було надано, ті що надані, на її думку, не підтверджують відсутність доходів або втрату працездатності та неможливість сплати аліментів, і тягар доказування цього факту лежить на відповідачеві.

При нормативному обґрунтуванні позовних вимог позивачка та її представниця посилались на статті 182, 196, 199-200 Сімейного кодексу України.

Позиція відповідача (а.с. 35-38)

У відзиві на позовну заяву представниця відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зазначала, що відповідач є учасником бойових дій та під час виконання бойового завдання 07.04.2024 отримав поранення, по 19.04.2024 перебував на лікуванні у госпіталі.

Представниця відповідача вважає, що позивачкою не надано жодного належного і допустимого доказу, який би підтверджував потребу дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, та не надано доказів, які б підтверджували факт наявності у відповідача можливості надавати таку допомогу. Відповідач сплачував аліменти на утримання дитини і надалі також буде надавати допомогу в добровільному порядку по мірі можливостей.

Також зазначала, що на утриманні відповідача перебуває та проживає разом з ним його неповнолітній син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачкою не було надано доказів витрат, які були понесені нею у зв`язку з навчанням (оплата за навчання, витрати, пов`язані з придбанням підручників для навчання, проїзду до місця навчання, проживання у гуртожитку, витрати на одяг, техніку, необхідну для навчання тощо ).

Позивачка не надала копію довідки МСЕК на підтвердження групи наявної у неї інвалідності для врахування факту, чи є вона працездатною. Неможливо вважати надану позивачкою довідку про отримувані пенсійні виплати належним та допустимим доказом по справі, оскільки остання містить відомості лише про отримання позивачкою пенсійних виплат, а не всіх отримуваних нею доходів.

Представниця позивача посилалась на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 та звертала увагу на висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Відповідач та його представниця вважали, що відсутні підстави для задоволення позову, у зв`язку з отриманням відповідачем поранення під час несення служби в Збройних силах України, наявність у нього інших неповнолітніх дітей на утриманні, відсутності доказів щодо понесених позивачкою витрат, пов`язаних з навчанням.

При нормативному обґрунтуванні заперечень на позовні вимоги відповідач та його представниця посилались на статті 191, 199 Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права людини від 20 листопада 1989 року, постанову Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», правові висновки Верховного Суду у справі № 748/2340/17 (постанова від 06 серпня 2018 року), у справі №754/866/18 (постанова від 05 червня 2019 року).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04 квітня 2006 року виконкомом Високовакулівської сільської ради Козельщинського району (а.с. 4 на звороті), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 07.04.2015 по справі № 533/229/15-ц шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розірвано. ОСОБА_2 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.9 (на звороті) - 10).

10.04.2023 постановою Козельщинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 71524623 на підставі судового наказу, виданого 03.04.2023 Козельщинським районним судом по справі 533/289/23, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно з розрахунком зі сплати аліментів, виданого Горішньоплавнівським ВДВС Міністерства юстиції України 21.08.2023 № 26506, станом на 31.08.2023 за ОСОБА_2 рахувалася заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_1 у сумі 12908,67 грн (а.с.9).

Згідно з довідкою Обласного коледжу «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка» Полтавської обласної ради від 12.03.2024 № 31/24 ОСОБА_3 навчається на комерційній основі на першому курсі за спеціальністю 013 «Початкова освіта» денної форми навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 6).

15 серпня 2023 року між Обласним коледжем «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка» Полтавської обласної ради та студентки ОСОБА_3 , гаранта ОСОБА_1 , укладено договір № По-Б-27 про надання освітніх послуг (а.с.6 (на звороті) -7).

Відповідно до п. 1.2 договору місце надання освітньої послуги: Обласний коледж «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка» Полтавської обласної ради розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Валентини Федько, 33.

Згідно з п. 1.3 термін навчання складає: 3 роки 10 місяців.

Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить (на дату укладання договору) 78 583 грн 00 коп. (20500 грн 00 коп. за один рік навчання): вартість першого року навчання складає 20500 грн 00 коп. (п.5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору замовник вносить плату безготівково за періоди: вересень - січень у розмірі 10250,00 грн не пізніше 30 вересня (включно) кожного року; лютий - червень у розмірі 10250,00 грн не пізніше 31 січня (включно) кожного року.

У п.6 договору містяться анкетні дані та підписи сторін, а саме студентки ОСОБА_3 , академії в особі директора та гаранта студентки ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 11 договору фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичної та/або юридичною особою, яка замовляє платну послугу.

Відповідно до довідки Обласного коледжу «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка» Полтавської обласної ради від 06.05.2024 №44 ОСОБА_3 навчається на педагогічному факультеті денної форми навчання за спеціальністю 013 «Початкова освіта» за рахунок коштів фізичної особи (а.с.56).

Також цією довідкою підтверджено, що згідно з виписками банку було здійснено оплату за навчання за 2023-2024 навчальні роки у сумі 20 500 грн, а саме: 20.09.2023 - 10250 грн; 29.01.2024 - 10 000 грн; 02.04.2024 - 250 грн.

Також на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням ОСОБА_3 , представницею позивачки було надано копії фіксальних чеків на купівлю ноутбука, сумки для ноутбука, телефона та копії проїзних квитків на тролейбус (а.с. 60-62).

Відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією від 11.09.2023 серії 12ААГ №105987 ОСОБА_1 встановлено інвалідність третьої групи на строк до 11.09.2026 (а.с.58-59). Відповідно до п. 12 даної довідки висновок про умови та характер праці містить запис «без тяжких фізичних навантажень».

Згідно з довідкою про доходи від 19.03.2024, виданою відділом обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області, за період з березня 2023 року по лютий 2024 року ОСОБА_1 отримала пенсію по інвалідності у сумі 33120,00 грн (а.с10 на звороті).

05 серпня 2015 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 10 березня 2021 року серії НОМЕР_2 (а.с. 42).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у відповідача ОСОБА_2 (у шлюбі з ОСОБА_8 ) народився син ОСОБА_9 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 10 березня 2021 року (а.с.43).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради, громадянин від 29.04.2024 № 231 ОСОБА_2 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 та сином ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.46).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 є учасником бойових дій (а.с. 45).

З довідки від 12.03.2024 № 424, виданої командиром військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_5 з 19 травня 2023 року (а.с.49).

Згідно з медичною довідкою від 08.04.2024 відповідач мав діагноз цефалічний синдром (а.с.47).

Відповідно до первинної медичної картки форми 100 08 квітня 2024 року солдат ОСОБА_2 отримав поранення під час мінометного обстрілу у населеному пункті Роздолівка та отримав діагноз забій шийно - грудного відділу хребта (а.с.48).

Згідно з випискою № 1648/533 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом посттравматична цефалгія, антено-неврологічний синдром ситуативно обумовлений з 08.04.2024 по 19.04.2024 (а.с.50-51).

ОСОБА_10 (дружина відповідача) не працює та не зареєстрована у центрі зайнятості, що вбачається з довідки Козельщинського відділу Кременчуцької філії Полтавського обласного центру зайнятості від 15.05.2024 (а.с. 68) та копії трудової книжки (а.с. 69-71).

Застосовані судом норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Главою 16 «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання» Сімейного кодексу України (СК України) регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Саме така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 308/2268/16-ц.

Також Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зробив висновок, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, у тому числі: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років (ст. 191 СК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітню дитиною позивачки та відповідача та продовжує навчання до 30.06.2027 у Обласному коледжі «Кременчуцька гуманітарно-технологічна академія імені А.С. Макаренка» Полтавської обласної ради, відповідно, потребує на період навчання матеріальної допомоги від батьків, у тому числі від відповідача.

Доказів на підтвердження матеріального стану відповідача (розміру його доходу), тобто наявності чи відсутності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, жодною із сторін (а ні позивачем, а ні відповідачем) суду надано не було. Тому, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з такого.

Суд ураховує те, що обидва батьки мають нести рівний обов`язок щодо утримання дитини.

Суд також ураховує вартість навчання, проїзду до навчального закладу, харчування тощо, тобто витрати яких наразі позивачка несе самостійно. Позивачка як матір дитини, що навчається, відноситься до осіб з інвалідністю і її дохід обмежується пенсійними виплатами як особі з інвалідністю, отже можливість позивачки самостійно утримувати повнолітню дочку, що навчається, є також обмеженою. Разом з тим позивачка має право та можливість додатково працевлаштуватися, адже її працездатність обмежена незначним чином («без тяжких фізичних навантажень»).

Відповідач є військовослужбовцем і умови його грошового забезпечення визначаються Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства

оборони України 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві

юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» тощо, виходячи з яких щомісячний дохід військовослужбовця не є сталим та може значно різнитися у залежності від категорії посади, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення; одноразових додаткових видів грошового забезпечення, виплат додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, виконання бойових завдань тощо.

Суд також ураховує, що у відповідача також на утриманні перебуває малолітній син та дружина, яка не має самостійного доходу, але є працездатною; відповідач є учасником бойових дій і продовжує захищати територіальну цілісність держави. Відповідач має поранення та також потребує фінансових витрат на відновлення свого здоров`я.

Отже судом установлено, що позивачка, яка є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Зі сторони відповідача не доведено, що він немає взагалі будь-якої можливості надавати фінансову допомогу своїй доньці.

Відповідачем не доведено також і наявність таких обставин, які б дозволили дійти суду висновку про відсутність у нього обов`язку утримувати свою повнолітню дочку на період навчання. Посильний для нього розмір аліментів - альтернативний тому, що вимагала позивачка, відповідач не запропонував.

Отже суд уважає, що відповідач як батько дитини має фінансову можливість надавати дочці допомогу у зв`язку з її навчанням, а дохід позивачки як матері дитини є недостанім для самостійного утримання дитини, що з нею проживає, та навчається.

У зв`язку з цим безпідставні є доводи відповідача та його представниці про відсутність підстав для задоволення позову взагалі, у зв`язку з отриманням відповідачем поранення під час несення служби в Збройних силах України, наявністю у нього іншої неповнолітньої дитини та дружини на утриманні, відсутності доказів щодо понесених позивачкою витрат, пов`язаних з навчанням.

У той же час вимоги позивачки суд уважає дещо завищеними з огляду на принцип рівності обов`язку обох батьків утримувати, у тому числі фінансово, дитину.

На переконання суду, аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, є справедливим та співмірним до доходів позивачки та відповідача, обов`язок по утриманні дитини яких має бути рівним. Такий розмір аліментів є достатнім та має задовольнити потреби повнолітньої ОСОБА_3 у передбачуваних та неминучих витратах на навчання, проживання, одяг, харчування, проїзд тощо.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Докази того, що позивачка чи сама дитина вживали заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могли їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду надано не було. Отже підстав для присудження аліментів за минулий час, починаючи з 14.03.2024 суд не вбачає.

Оскільки з позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 02.04.2024, аліменти на її користь у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України підлягають стягненню, починаючи саме з цієї дати, а не з 14.03.2024, як просила позивачка, й до припинення навчання ОСОБА_3 , але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

З цих підстав позовні вимоги суд задовольняє частково.

Також відповідно до п. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з відповідача на користь позивача підлягає до негайного виконання.

Ураховуючи те, що позивачка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, виходячи з розміру судового збору, встановленого законом станом на день подання позовної заяви за розгляд судом майнової вимоги у мінімальному розмірі.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 182, 191, 198-201 СК України, ст. 12, 19, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, але не довше ніж на період її навчання, починаючи стягнення з 02.04.2024.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 - допустити до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог позивачці відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1211 гривень 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку на апеляційне оскарження на нього не буде подано апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ; тел.: НОМЕР_7 ).

Представник позивача: адвокат Таранкова Олена Олегівна (адреса робочого місця адвоката: вул. Університетська, буд. 20 а, м. Кременчук, Кременчуцький район, Полтавська область, 39600; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ; тел.: НОМЕР_9 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 ; тел.: НОМЕР_11 ).

Представник відповідача: адвокат Юрченко Аліна Володимирівна ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; адреса: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_12 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 ; тел.: НОМЕР_13 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.06.2024 року.

Суддя В.П. Козир