Справа №597/1423/24
Провадження №2/597/444/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

13.09.2024 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.09.2024 року розподілена судді Шевчук В.М.

Представник позивачки ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємицею першої черги за законом, право власності на ціле будинковолодіння АДРЕСА_1 , дійсною вартістю: 144153 гривні 00 копійок, куди входить: житловий будинок літери «А», літня кухня літери «Б», ворота 1, огорожа 2, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли: дружина ОСОБА_4 та його дочка ОСОБА_2 , оскільки проживали з померлим разом на момент його смерті в одному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , спащину після смерті якої прийняла дочка ОСОБА_2 , оскільки проживала з померлою разом на момент її смерті в одному будинку. Після смерті батька позивачки ОСОБА_3 відкрилася спадщина на його майно та на майно матері позивачки ОСОБА_4 , спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_4 , але не встигла оформити, а саме: на ціле будинковолодіння в АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_3 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків та оформлення права власності на ціле будиноковолодіння, позивачка звернулася із заявою до державної нотаріальної контори, в якій просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане майно. Проте, нотаріус постановою №274/02-14 від 19.04.2024 року повідомив про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням правовстановлючих документів на вищевказане майно. Через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно позивачка не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач - представник Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності та заяву задоволити у повному обсязі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 04.06.2002 року, виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.12.1975 року батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 22.06.1972 року ОСОБА_6 , 1950 року народження, та ОСОБА_5 , 1955 року народження, зареєстрували шлюб 22.06.1972 року, про що 22.06.1972 року складено відповідний актовий запис №7. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 28.02.2024 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 30.12.1976 року Добрівлянською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №19.

Як вбачається з довідки Добрівлянського старостинського округу Чортківського району Тернопільської області від 06.09.2024 року №19-15/5/234 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 1954 року до дня смерті.

На момент смерті разом зі спадкодавцем проживали та були зареєстровані:

1. Дружина ОСОБА_4 , 1921 року народження;

2. Дочка ОСОБА_2 , 1955 року народження;

3. Зять ОСОБА_6 , 1950 року.

На момент смерті спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі.

За наявними відомостями ОСОБА_3 заповіту не складав.

Як вбачається з архівної довідки про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 06.06.2024 року №М-97/04-15, у документах архівного фонду відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в метричній книзі про шлюб, смерть за 1887-1944 роки села Добрівляни Заліщицького району, сучасного Чортківського району Тернопільської області, взяли шлюб ОСОБА_8 (син ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Добрівляни; вдівець по ОСОБА_11 ) та ОСОБА_12 (так в документі) ОСОБА_13 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Бедриківці, проживає в селі Добрівляни). Номер метричного запису 7.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 25.03.1997 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років, про що 25.03.1997 року виконавчим комітетом Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №13.

Як вбачається з довідки Добрівлянського старостинського округу Чортківського району Тернопільської області від 06.09.2024 року №19-15/5/235 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1979 року до дня смерті.

На момент смерті разом зі спадкодавицею проживали та були зареєстровані:

1. Дочка ОСОБА_2 , 1955 року народження;

2. Зять ОСОБА_6 , 1950 року;

3. Внук ОСОБА_14 , 1975 року народження;

4. Внук ОСОБА_15 , 1977 року народження.

На момент смерті спадкодавиця не перебувала у зареєстрованому шлюбі.

За наявними відомостями ОСОБА_4 заповіту не складала.

Відповідно до довідки про вартість нерухомого майна інженера з інвентаризації ФОП ОСОБА_16 , вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 станом на 03.09.2024 року становить 144153 гривні 00 копійок.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами від 27.09.2005 року, виконком Добрівлянської сільської ради посвідчує, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, свідоцтво видане на підставі Рішення виконкому Добрівлянської сільської ради від 27.09.2005 року №81.

Як вбачається з довідки, виданої Заліщицьким районним комунальним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 29.10.2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 згідно даних реєстрових книг та архівних документів станом на 31.12.2012 року зареєстровано в книзі №2 Р№271 за ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами виданого виконкомом Добрівлянської сільської ради 27.09.2005 року.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно: будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа №274/02-14 від 19.04.2024 року в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори І.Дідик позивачці ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду, відтак визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно у нотаріальному порядку.

V. Оцінка суду

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України сдкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено пра вових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

При цьому, у своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.392 ЦПК України право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем Заліщицькою міською радою Чортківського району Тернопільської області суперечить вимогам закону.

За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , представник відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області позовні вимоги визнав у повному обсязі, відтак ОСОБА_2 має право на спадкування майна, яке належало померлому ОСОБА_3 .

VI. Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 197, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1275, 1286, 1296-1297 Цивільного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , жителькою АДРЕСА_1 , як спадкоємицею першої черги за законом, право власності на ціле будиноковолодіння по АДРЕСА_1 , дійсною вартістю 144153 (сто сорок чотири тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійки, куди входить: житловий будинок літери «А», літня кухня літери «Б», ворота 1, огорожа 2, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 16.12.2024 року.

Повне найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: м.Заліщики вул.С.Бандери 15А Чортківського району Тернопільської області, .

Суддя В.М.ШЕВЧУК