Справа 206/1452/24
Провадження 2/206/797/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2024 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2024 року від представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» - адвоката Білинової Анастасії Вікторівни засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява, в якій вона просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6550,52 грн.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.;

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТДВ СК «Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі 3028, 00 грн.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.11.2020 року між Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201738070, предметом якого є страхування транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1 . 04.09.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . За постановою суду по справі № 206/4211/21 від 11.10.2021 року, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням водія транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. 09.09.2021 року представник власника пошкодженого транспортного засобу FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування. За висновком аварійного сертифікату №81-D/94/1 вартість відновлювального ремонту матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 10260,62 гривень. Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 6550,52 гривень, тобто позивач належним чином та у повному обсязі виконав свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №201738070. Оскільки ОСОБА_1 стала учасником ДТП, залишила місце пригоди та визнана винною, відповідно до постанови суду, отже позивача у порядку регресу перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» просить стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6550,52 гривень (а.с. 1-6).

Представник позивача разом з позовною заявою просив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення суду (а.с. 42).

Від відповідача ОСОБА_1 , повідомленої належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містить конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50). Також суд завчасно (20.05.2024 року) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 51). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 22 березня 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 47).

За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 04.09.2021 року поліс ЕР №201738070, укладений страховиком Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» щодо забезпеченого транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1 , є діючим (а.с. 8).

ОСОБА_1 04.09.2021 року о 20:05 год., у м. Дніпро, по вул. Агнії Барто, поблизу буд. 13, керуючи автомобілем Hyundai Santafe, д.н.з. НОМЕР_1 , не обрала безпечний боковий інтервал та скоїла зіткнення з автомобілем Ford Transit з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, вона же, в той же день, 04.09.2021 року, о 20 год. 05 хв., в м. Дніпро по вул. Агнії Барто, поблизу буд. 13, керуючи автомобілем Hyundai Santafe, д.н.з. НОМЕР_1 , стала учасником ДТП та залишила місце пригоди, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, що підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 року у справі № 206/4211/21, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а. с. 17-20).

09.09.2021 року за вх. №12/11770 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» від представника КП «Автопідприємство санітарного транспорту» ДМР (власника транспортного засобу FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 ) надійшло повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду та заява про страхове відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка сталась 04.09.2021 року (а.с. 9-11).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , КП «Автопідприємство санітарного транспорту» ДМР є власником транспортного засобу FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2018 року випуску (а.с. 12).

Відповідно до наданого суду протоколу огляду транспортного засобу від 20.09.2021 року, аварійного сертифіката №81-D/94/1 від 29.09.2021 року, ремонтної калькуляції №81-D/94/1 від 13 вересня 2021 року вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) cкладає 10260,62 грн. (а.с. 21-24).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ЦВ/21/5365, сума страхового відшкодування на користь КП «Автопідприємство санітарного транспорту» ДМР склала 6550,52 гривень, яку 25 листопада 2021 року позивачем перераховано на рахунок останнього, що підтверджується платіжним дорученням № 24877 (а. с. 27-29).

На підтвердження здійснених позивачем Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» витрат на професійну правничу допомогу, в матеріалах справи міститься:

- ордер, виданий Адвокатським бюро «Грідін і партнери» на надання адвокатом Білиновою Анастасією Вікторівною правової допомоги від 05 лютого 2024 року, витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року;

- завдання-доручення №207М до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року детальний опис робіт (наданих послуг) до акту надання послуг від 31.01.2023 року, відповідно до якого клієнт доручає адвокатському бюро здійснити всі необхідні, можливі та допустимі дії з захисту прав та інтересів клієнта, зокрема за страховою справою №ЦР/21/5365, договір страхування №201738070, винна особа ОСОБА_1 );

- детальний розрахунок та опис робіт від 13 лютого 2024 року (наданих послуг, виконаних за Договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року;

- акт прийому передачі наданої правничої допомоги від 13 лютого 2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, відповідно до якого Адвокатське бюро надало клієнту правову допомогу, згідно визначеного та погодженого завдання-доручення №207 від 27 грудня 2022 року.

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатило Адвокатському бюро «Грідін і партнери» 71000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №ID-189417 від 29 грудня 2022 року (а.с. 30-41).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «в» пункту 38.1.1. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

З постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, виходячи з того, що страховик здійснив виплату потерпілому шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, а відповідач у порушення вищевказаних норм закону покинула місце дорожньо-транспортної пригоди, таким чином суд доходить висновку, що у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право подати регресний позов до відповідача на відшкодування витрат у розмірі 6550,52 грн., які підлягають стягненню.

Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача.

Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно з витягу з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року та завдання-доручення № 207 до договору про надання правничої допомоги, укладено між позивачем та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери». Зокрема, адвокатом Білиновою Анастасією Вікторівною, згідно з детальним розрахунком та описом (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, складеного 13 лютого 2024 року, надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді консультації щодо порядку та строків надання правничої допомоги відповідно до погодженого завдання-доручення, вчинено підготовчі дії та дії з підготовки та подання позовної заяви до суду, за що позивачем були сплачені адвокату 4000,00 гривень, на підтвердження чого суду надано відповідне платіжне доручення № ID-189417 від 29 грудня 2022 року (перераховано 71000,00 гривень, які в тому числі включають в себе оплату за дання правової допомоги в рамках даної цивільної справи).

Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, бул. Л. Українки, буд. 26, р/р НОМЕР_5 в ПАТ «Укрсиббанк», МФО 351005) суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6550 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, бул. Л. Українки, буд. 26, р/р НОМЕР_5 в ПАТ «Укрсиббанк», МФО 351005) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «Укрсиббанк», МФО 351005) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, бул. Л. Українки, буд. 26) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволення решти вимог про стягнення витрати на професійну правничу допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Суддя А.О. Сухоруков