Справа № 539/4557/24
Провадження № 2/539/1394/2024
09 грудня 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді Коваленко О.А.,
при секретарі Ануфрієвій Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Січевлюк-Врублевський Тарас Степанович, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
У жовтні 2024 р. позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Січевлюк-Врублевський Т.С., звернувся до суду до відповідача ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого зазначив наступне.
28.03.2024 р. позивач передав відповідачу в борг 40 000 грн., про що останній надав розписку та зобов`язався повернути борг до 01.07.2024 р.
Проте до теперішнього часу ОСОБА_2 борг в повному обсязі не повернув, чим взяті на себе зобов`язання не виконав. На час звернення до суду відповідач повернув тільки 10 000 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст.280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.03.2024 року між сторонами був укладений договір позики, у відповідності до якого відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 40 000 грн., які зобов`язувався повернути до 01.07.2024 року. На підтвердження укладення договору відповідачем була надана розписка, підписана останнім.
Зі змісту вказаної боргової розписки вбачається наявність між сторонами боргових зобов`язань у вигляді договору позики та вбачається факт передачі відповідної суми коштів від позичальника до позикодавця.
Позичальник, відповідач ОСОБА_2 , у добровільному порядку повернув в рахунок боргу 10 000 грн., а решту - не повернув.
Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками ст.1046 ЦК України
Частина 2 ст.1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених обставин робити відповідні правові висновки.
Крім того, за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором ч.1 ст.1049 ЦК України.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Аналогічна позиція неодноразово висловлювалася і Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі №524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем ОСОБА_2 жодних доказів на спростування доводів позивача зазначених ним у позові, або ж сплати останньому боргу за договором позики, до суду не подано.
Отже, враховуючи вище викладене, а також те, що боргова розписка від 28.03.2024 року підтверджує факт укладення договору позики, а відтак і отримання коштів відповідачем та виникнення у нього обов`язку в їх поверненні, який ним в свою чергу не виконано, оскільки оригінал боргової розписки знаходився у позивача по справі, тому з сукупності вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 30 000 грн., з урахуванням сплаченої суми 10 000 грн.
Окрім цього, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору 1211,20 грн.
Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту суму боргу за договором позики від 28.03.2024 в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Повний текст рішення складений 10.12.2024 р.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду О.А. Коваленко