Справа №490/2850/24
Провадження №2/490/2063/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Циганкова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позову зазначила, що 17.11.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка - ОСОБА_3 . Рішенням Миколаївського районного суду м.Миколаєва 03.11.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, присуджено до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на користь ОСОБА_1 на утримання дочки. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва збільшено розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки в розмірі 2000,00 грн. щомісячно. З 2022 року ОСОБА_3 відповідно до своїх здібностей відвідує Дитячу художню шкоду в м.Миколаєві. З 2021 року ОСОБА_3 займається додатковими заняттями з англійської мови. На підставі цього позивач просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , а саме оплату художньої школи одноразово 2525,00 за період по березень 2024 року, з подальшим поданням заяви на виплату у майбутніх періодах, а також просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини, а саме оплати занять з англійської мови, одноразово в розмірі 9610,00 грн., за період по березень 2024 року, з подальшим поданням заяви на виплату у майбутніх періодах.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Надала суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Островський С.Б. був присутній у судовому засіданні 13.05.2024 року, вказав що позовні вимоги не визнає. Попередньо надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.11.2011 року сторони уклали шлюб. 12.06.2012 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дочка - ОСОБА_4 . В подальшому рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.11.2015 року даний шлюб був розірвано (справа №480/1975/15-ц), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. щомісяця. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2019 року змінено розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини, які обумовлені розвитком здібностей дитини, зокрема, додаткові витрати на утримання дитини, а саме: оплата художньої школи, одноразово в розмірі 2525,00 грн. за період по березень 2024 року; подальша оплата за художню школу; оплата занять з англійської мови одноразово в розмірі 9610,00 грн. за період по березень 2024 року; подальша оплата занять з англійської мови.

На підтвердження своїх доказів надала скріншоти переписки з месенджера та квитанції про сплату коштів.

Представник відповідача - адвокат Островський С.Б. у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. щомісяця. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.09.2019 року змінено розмір аліментів, які стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач добровільно, не через виконавчу службу, сплачує аліменти, на підтвердження своїх доводів надав копії квитанцій. Зазначив, що проживає разом зі своєю мамою та цивільною дружиною. В листопаді 2023 року його було звільнено з Обласного центру соціально-психологічної допомоги. З 09.11.2023 року по лютий 2024 року він був зареєстрований як безробітній в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості. Наразі він не працює і державної допомоги не отримує. Крім того, у нього у власності немає земельної ділянки чи земельного паю, довідку надав. В листопаді 2022 року він пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний обмежено придатним до військової служби, довідку надав. Зауважив, що витрати, що заявлені ОСОБА_1 в позові не є додатковими витратами та охоплюються розміром аліментів. На підставі цього просив відмовити в задоволенні позову повністю /а.с.65-92/.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно із ч. 1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.185СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20.

Позивачем на підтвердження своїх доводів надано квитанції про сплату послуг, заявлених в позовній заяві, але вони не не містять інформації, яка б свідчила, що їх надав саме заклад «Дитяча художня школа» (відсутні ЄДРПО, найменування підприємства, установи, організації, номер реєстрації касового ордера, дата складання документа, підписи на касових ордерах, печатки), а також не надано Договір з надання послуг з додаткових уроків з англійської мови.

На підставі цього, суд вважає, що позивачем не доведено обставини на які вона посилається, ст. 81 ЦПК України.

Крім того, суд вважає, що витрати на оплату художньої школи та за додаткові уроки з англійської мови не є додатковими у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.О. Чаричанський