Справа № 135/1102/23
Провадження № 2-о/135/27/24
РІШЕННЯ

іменем України

05.06.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Ладижині Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб.

1.1. ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме те, що вона є членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язку при захисті Батьківщини.

На обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території села Времівка Волноваського району Донецької області загинув її брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдат стрілець-помічник гранатометника 2-го мотопіхотного взводу 1-ї механізованої роти військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_3 проходив військову службу за контрактом і під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини отримав вогневе поранення, несумісне з життям.

Отримавши сповіщення про смерть брата, ОСОБА_1 звернулася до військової частини НОМЕР_1 з відповідною заявою про отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених законодавством. У відповідь на цю заяву листом заступника командира ВЧ НОМЕР_2 від 07 грудня 2022 року її було повідомлено про те, що вона не надала до військової частини документи, які підтверджують спільне ведення господарства з загиблим або перебування на його утриманні, що унеможливлює нарахування та виплату їй грошового забезпечення ОСОБА_3 .

Заявниця вважає це рішення керівництва військової частини НОМЕР_2 таким, що відповідає чинному законодавству, оскільки вона дійсно не надала вказаних документів через їх відсутність. Відтак, підстави для оскарження рішення відсутні. За таких обставин вона змушена звертатися до суду з даною заявою для встановлення юридичного факту, необхідного для виконання вимог чинного законодавства.

ОСОБА_1 стверджує, що вона була членом сім`ї свого брата, базуючись на таких фактах. Вона проживала з братом ОСОБА_3 та їхньою матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 на основі кровної спорідненості. Іншої сім`ї у брата не було (ні дружини, ні дітей). Їхній батько, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а їхня матір, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Будинок за вказаною адресою був їхньою материнською спадщиною, і вона, ОСОБА_1 , проживала там з братом, доглядаючи за хворою матір`ю до її смерті у 2017 році.

Після смерті матері вона продовжувала проживати в цьому будинку разом з братом, який у травні 2021 року уклав контракт на службу в ЗСУ. Вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу.

У вільний від військової служби час, з травня 2021 року по 21 квітня 2022 року, ОСОБА_3 повертався додому та надавав їй матеріальну допомогу.

Після смерті матері ОСОБА_1 відмовилася від своєї частки спадщини на користь брата.

Після загибелі брата їй з військової частини переслали його речі, оскільки він вказав її як єдину рідну особу для зв`язку у разі його смерті.

Встановлення факту того, що вона була членом сім`ї військовослужбовця, необхідне для отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

1.2. Представник заінтересованої особи, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , подала до суду пояснення, у яких просить відмовити у задоволенні заяви. На обґрунтування своєї позиції вона посилається на те, що заявниця не підтвердила жодними належними та допустимими доказами ведення спільного господарства з загиблим або перебування на його утриманні. Тому, в даному випадку, відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог. ОСОБА_6 просила розгляд заяви проводити у її відсутність.

1.3. Представник заінтересованої особи, Міністерства оборони України, ОСОБА_7 , подав до суду заперечення на заяву, в яких просить відмовити у її задоволенні. На обґрунтування своєї позиції він посилається на те, що заявниця не підтвердила жодними належними та допустимими доказами факт спільного проживання однією сім`єю з братом.

ОСОБА_7 зазначає, що єдиним доказом, наданим заявницею для підтвердження спільного проживання, є довідка № 2.1-04/786 від 13 травня 2022 року, в якій зазначено, що вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з братом ОСОБА_3 та вели спільне господарство. Однак, цей доказ не може братися до уваги, оскільки через місяць Виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області на відповідний запит спростував зазначену довідку та повідомив, що вона видана помилково і просить її до уваги не брати.

Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що заявниця зареєстрована за зовсім іншою адресою, а саме: АДРЕСА_1 . На підтвердження своїх тверджень він надає копію відповідних листів. ОСОБА_7 вказує, що заява не містить жодних інших доказів, які б свідчили про те, що заявниця проживала з ОСОБА_3 .

1.4. Представник заінтересованої особи, Військової частини НОМЕР_1 , у судове засідання не з`явився та не надав жодних пояснень стосовно заяви. Він неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі, роз`яснивши заявнику, що вона має право звернутися у порядку адміністративного судочинства. При цьому суд послався на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року зазначену ухвалу було скасовано, а цивільну справу направлено для продовження розгляду. Підставою такого рішення суду апеляційної інстанції стали правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, згідно з якими справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 8 березня 2024 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року до участі у цивільній справі було залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 як заінтересовану особу.

ІІI. Пояснення учасників справи та свідків.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали за викладених в заяві обставин, просили їх задовольнити.

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 показав, що проживає в с. Лукашівка Гайсинського району Вінницької області, і є старостою в даному населеному пункті. Засвідчив той факт, що ОСОБА_1 спільно з братом ОСОБА_3 та їхньою матір`ю проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Період спільного проживання зазначити не може. Окрім того підтвердив, що ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_3 вели спільне господарство, а саме: доглядали за городом, виконували ремонтні роботи у вказаному житловому будинку. Він також підтвердив, що ОСОБА_1 доглядала постійно за матір`ю і хоронила брата ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 також показала, що проживає у селі Лукашівка Гайсинського району Вінницької області, і є сусідкою ОСОБА_1 . Вона засвідчила, що ОСОБА_1 , разом з братом ОСОБА_3 та їхньою матір`ю, проживали за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_9 зазначила, що ОСОБА_1 майже з самого народження проживала за даною адресою, хоча була і зареєстрована за іншими адресами. Вона також підтвердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, зокрема, доглядали за городом та виконували ремонтні роботи у зазначеному житловому будинку. Також підтвердила, що ОСОБА_1 отримувала кошти за пай, який належить її братові, а також зазначила, що брат надсилав кошти ОСОБА_1 під час своєї служби в ЗСУ, за які вона проводила ремонтні роботи у зазначеному житловому будинку.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.

На підтвердження своєї особи заявником надано копію паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданого 01.03.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженці м. Ладижин Вінницької області.

Витягом з реєстру територіальної громади від 12.03.2019 підтверджується зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 з 26.02.2019 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Ладижині, Вінницька область. Її батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_5 .

Заява ОСОБА_1 від 03.02.2023, нотаріально засвідчена, стверджує, що вона ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі, ні в Україні, ні за її межами.

З копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 видно, що ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Ладижині, Вінницька область. Його батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 30.12.2022, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 05.02.2011 по 21.04.2022.

Батько ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_6 .

Мати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_7 .

ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_5 відмовилась на користь ОСОБА_3 від своєї частки в спадковому майні, до якого входило: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки.

25.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_12 надіслано ОСОБА_1 сповіщення про те, що її брат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_13 на території села Времівка, Волноваський район, Донецька область. У сповіщенні зазначено, що воно є документом для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) і надання пільг, установлених законодавством України.

З лікарського свідоцтва про смерть № 84 видно, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_13 на території села Времівка Волноваського району Донецької області, внаслідок отримання ушкоджень під час бойових дій.

Також вказані дата і місце смерті ОСОБА_3 підтверджуються: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання.

ОСОБА_1 є виконавцем волевиявлення померлого ОСОБА_3 та зобов`язалася поховати померлого ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 328 від 09.05.2022.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_13 , виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Згідно з витягом із протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 781 від 08 липня 2022 року), травма та причина смерті ОСОБА_3 пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно довідки за № 280 від 28.08.2022, виданої ВЧ НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 приймав безпосередньо участь у бойових діях з 24.02.2022 по 03.05.2022.

У витягу з послужного списку солдата ОСОБА_3 вказано, що він не одружений, дітей немає.

ОСОБА_3 доручав ОСОБА_1 отримати кошти за пай за земельні ділянки, що підтверджується відповідними дорученнями від 10.04.2018 та 04.12.2018.

ОСОБА_1 отримувала орендну плату за земельний пай ОСОБА_3 за дорученням, що підтверджується відповідною довідкою, яка видана директором ТОВ «Перемога» за № 11 від 31.03.2023 (а.с.) та видатковими касовими ордерами: № 11 від 12.04.2018, № 69 від 27.12.2018, № 3 від 27.02.2021 та від 03.03.2022.

Згідно листа Виконавчого комітета Ладижинської міської ради Вінницької області від 15.03.2024 за № 2.1-09/641, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.).

Крім того заявником надано довідку № 2.1-04/786 від 13.05.2022, яка видана Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області ОСОБА_1 про те, що вона дійсно проживала з братом ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 , вели спільне господарство, спільні фінансові зобов`язання та виконували ремонтні роботи за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість у відповідь представником заінтересованої особи надано лист Виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області за № 2.1-09/1058 від 17.06.2022, в якому зазначено, що довідка № 2.1-04/786 від 13.05.2022 видана помилково.

За таких обставин суд позбавлений можливості надати оцінку вказаному доказу, а саме довідка № 2.1-04/786 від 13.05.2022, та до уваги її не бере.

V. Оцінка суду.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

У цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, зокрема, що вона є членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_1 посилалася на необхідність забезпечення її права на отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби.

При цьому ОСОБА_1 не посилалася на обставини вирішення питання встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 в позасудовому порядку, з ухваленням за його наслідками будь-якого рішення органу державної влади або місцевого самоврядування та виникнення у зв`язку із цим публічно-правового спору за участю заявника.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такі висновки про застосування норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21. Ці висновки є релевантними для застосування у цій справі.

У даному випадку заявник не посилалася на прийняття в позасудовому порядку жодних рішень органів державної влади або місцевого самоврядування щодо фактів, які мають юридичне значення, а навпаки, звернулася до суду цивільної юрисдикції з метою встановлення факту, який належить встановлювати в судовому порядку за правилами ЦПК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у померлого ОСОБА_3 інших близьких осіб окрім заявниці не має. Отже, встановлення факту, що просить встановити ОСОБА_1 у своїй заяві, не може вплинути на права інших осіб на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є передусім сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, але визначає указані вище критерії, за наявності яких особи складають сім`ю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту також доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

За вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як визначено у ст.ст. 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту належності особи до членів сім`ї військовослужбовця, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Положеннями ЦПК України передбачено обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заявника, та якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї", членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 до суду надала документи, які вказують на кровну спорідненість загиблого ОСОБА_3 та заявниці як брата та сестри, докази спільного їх місця проживання за однією адресою, документи, які свідчать про наявність домовленостей щодо користування та розпорядження майном. Із пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 проживала з братом, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу, тобто мали взаємні права й обов`язки, властиві одній сім`ї. Під час перебування в зоні бойових дій загиблий спілкувався з сестрою, довірив їй отримувати замість нього орендну плату. ОСОБА_1 здійняла поховання брата. Відмова ОСОБА_1 від своєї частки в спадковому майні на користь ОСОБА_3 також свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 планували й надалі проживати разом.

Оцінюючи доводи заявниці про спільне проживання з братом ОСОБА_3 на предмет їх достовірності, а також заперечення заінтересованих осіб з даного приводу, суд бере до уваги покази свідків у взаємозв`язку з іншими доказами та життєвими обставинами, які склалися між рідними братом і сестрою. При цьому факт реєстрації брата і сестри за різними адресами в одному населеному пункту не має вирішального значення для встановлення факту їх спільного провадження. Важливими є обставини, які свідчать про реальність сімейних відносин: спільні витрати на утримання житла, взаємна допомога та спільні господарські роботи.

На переконання суду покази свідків у взаємозв`язку з іншими доказами та життєвими обставинами, які склалися між рідними братом і сестрою, свідчать про реальність сімейних відносин між братом ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що за життя заявниця спільно проживала, була пов`язаною спільним побутом, мала взаємні права і обов`язки зі своїм братом ОСОБА_3 , тобто була членом його сім`ї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81,258,259,263-265, 268,273,293,294,315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є членом сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_13 , під час виконання обов`язку при захисті Батьківщини.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Згідно зі статтями 273,354,355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя