Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

секретар судового засідання Віннічук В. Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Мурис О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області про продовження строку на прийняття спадщини,

У С Т А Н О В И В :

11.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коричинці, Деражнянського району Хмельницької області померла його мати ОСОБА_2 , місце проживання матері на день смерті було зареєстровано по АДРЕСА_1 . На день смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначив, що пропустив строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом, оскільки не знав про наявність заповіту, який мати зробила на його ім`я. Про заповіт позивачеві стало відомо лише нещодавно від нотаріуса. Мати проживала більше трьох років в одному будинку із дочкою позивача, своєю онукою, до дня своєї смерті в с. Коричинці, Деражнянського району Хмельницької області. Усі документи зберігались у матері позивача і йому не було відомо про існування заповіту. Раніше у них була розмова, щоб дочка позивача оформила спадщину після смерті бабусі, однак вона відмовилась.

У зв`язку з цим просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача Копайгородської селищної ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Копайгородської селищної ради надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без участі представників селищної ради, позов визнає повністю.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.10.1978 Ялтушківською сільською радою Барського району Вінницької області.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коричинці, Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 04.11.2016 Виконавчим комітетом Коричинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

За даними довідки, виданої виконавчим комітетом Коричинецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області № 805 від 07.11.2016, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала без реєстрації по АДРЕСА_2 .

За даними довідки, виданої виконавчим комітетом Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області № 569 від 06.12.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав.

ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,4700 га, розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер 010020138, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 778513, земельна ділянка площею 0,7943 га, розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер 010020137, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 778512, земельна ділянка площею 1,4694 га, розташована на території Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області, кадастровий номер 010030152, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 777628.

Відповідно до заповіту від 21.09.2016, зареєстрованого в реєстрі за №12, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті, все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З даних листа завідувача Барської державної нотаріальної контори від 09.05.2024 №96/01-16 можна дійти висновку, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з нормами статті 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування (частина 1, 2 статті 1235 ЦК України).

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Водночас, його мати особисто за життя розпорядилася своїм майном на випадок своєї смерті, призначивши своїм спадкоємцем ОСОБА_1 .

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчився 03.05.2017.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19, від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Зважаючи на те, що позивач не знав про наявність заповіту, та після того, як дізнався про нього, відразу звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто проявив інтерес до спадкового майна, однак зазначені ним життєві обставини позбавили його можливості звернутись із заявою до нотаріуса у встановлений законом строк. Доводи позивача відповідачем не спростовані, доказів протилежного не подано, що є процесуальним обов`язком відповідача.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Відтак, за встановлених обставин цієї справи позбавлення позивача права на отримання спадкового майна, яке заповіла йому мати за життя у встановленому законом порядку, суперечитиме фундаментальному принципу спадкового права і становитиме непропорційне втручання у його право власності, оскільки судом не встановлено жодної нагальної суспільної потреби для позбавлення позивача права власності на спадкове майно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області про продовження строку на прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.05.2024.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Копайгородська селищна рада, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місцезнаходження: вул. Центральна, 28, смт. Копайгород, Барський район, Вінницька область, 23053.

Суддя Юлія САЛДАН