КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/5692/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 18 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач ТОВ «Авто Просто» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 29.12.2010 року між ним та ОСОБА_1 укладено угоду № 346915 та підписано додатки 1 та № 2 до неї, які є невід`ємними частинами угоди.

Вказував, що угода укладена в рамках створеної ТОВ «Авто Просто» в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, наприклад, автомобіль, і які стають учасниками системи.

Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. Угоду між сторонами укладено з метою придбання автомобіля ЗАЗ ЛАНОС.

Зазначав, що 28 жовтня 2011 року на асигнаційному акті ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля. 21.11.2011 року він отримав автомобіль та зареєстрував його на своє ім`я. Натомість ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом оплати 120 щомісячних повних внесків. 11.11.2011 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов`язався відповідати перед ТОВ «Авто Просто» у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за угодою. До лютого 2014 року ОСОБА_1 сплачував щомісячні внески, а від березня 2014 року припинив їх сплату. 04.07.2017 року ТОВ «Авто Просто» на адресу відповідачів направив вимогу про одноразову сплату всієї суми заборгованості в розмірі 49 173, 12 грн. не пізніше 18.07.2017 року.

Так, розрахунок заборгованості проведено з ціни автомобіля 71 680 грн, що діяла на момент підписання угоди №346915 та на момент отримання автомобіля. Зазначена вимога залишена відповідачами без виконання.

Тому, просили стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на їх користь суму заборгованості за угодою № 346915 у розмірі 49 173, 12 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скарга обґрунтована тим, що єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є те, що «суд вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості та сума боргу є недостовірними, а тому не можуть бути прийняті судом, а, відповідно, позов не може бути задоволений». Обґрунтування «недостовірності» розрахунку позовних вимог так само і обґрунтування «недостовірності» суми боргу в оскаржуваному рішенні суду не наведено.

Натомість, як вбачається з позовної заяви, що розглядалася у справі №752/21282/17 на сторінці 3 позовної заяви міститься окремий розділ який має назву «РОЗРАХУНОК СУМИ ЗАБОРГОВАНОСТІ», в якому детально приведено не тільки необхідні для обчислення розміру позовних вимог цифрові значення, а й додатково процитовано умови Угоди №346915, які спрощують сприйняття розрахунку позовних вимог.

Окрім розрахунку позовних вимог, приведеного у позові, до позовної заяви, серед іншого, додано «Розрахунок платежів за Угодою №346915», який, в свою чергу, складається з таких відомостей:

- дата сплати Відповідачем 1;

- сума, яка була сплачена Відповідачем 1;

- в якості скількох внесків було зараховано сплачені Відповідачем 1 кошти;

- яка сума зі сплачених Відповідачем 1 коштів була зарахована в якості оплати вартості автомобіля, а яка сума зарахована в якості внесків в оплату послуг Позивача.

- та інші відомості, які підтверджують правильність зарахування сплачених Відповідачем 1 коштів за Угодою №346915.

Вказує, що в сукупності, розрахунок платежів за Угодою №346915 та наведений у позовній заяві розрахунок позовних вимог повністю підтверджують та обґрунтовують як розмір позовних вимог так і самі позовні вимоги.

Однак, вказані обставини не були досліджені судом першої інстанції, що і призвело до винесення рішення, яке підлягає скасуванню.

Більше того, наданий позивачем розрахунок платежів за Угодою №346915, так само і розрахунок позовних вимог відповідачами не заперечувалися. Відповідачами навіть не заперечувалися позовні вимоги які розглядалися у справі №752/21282/17.

Розрахунок платежів ОСОБА_1 за Угодою №346915, який додано до позову, роздрукований з обліково-реєструючої системи, в якій забезпечується облік укладених договорів, усіх платежів за кожним окремим договором та міститься інформація необхідна для ведення бухгалтерського обліку фінансово-господарських операцій.

Згідно п.4 Розділу III Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг Про затвердження Положення про обов`язкові критерії та фінансові нормативи, а також вимоги, що обмежують ризики в діяльності фінансових компаній при наданні фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах Адміністратор повинен мати облікову і реєструючу систему, яка має забезпечувати облік та реєстрацію договорів про надання фінансових послуг у електронному та паперовому вигляді. Реєстрація договорів про фінансові послуги здійснюється шляхом ведення адміністратором журналу обліку укладених і виконаних договорів про надання фінансових послуг (далі - журнал обліку) та карток обліку укладених та виконаних договорів (далі - картки обліку), відомості яких повинні містити інформацію, необхідну для ведення бухгалтерського обліку відповідних фінансово-господарських операцій.

Розрахунок платежів ОСОБА_1 за Угодою, наданий до позовної заяви, роздрукований з облікової-реєструючої системи, в якій забезпечується облік укладених договорів, усіх платежів за кожним окремим договором та міститься інформація, необхідна для ведення бухгалтерського обліку Фінансово-господарських операцій, в тому числі, облік усіх операцій між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 , та є доказом усіх оплат, здійснених ОСОБА_1 . Крім того, відповідачами жодним чином не спростований наданий розрахунок платежів, та не заперечувались як кількість так і суми платежів.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості та сума боргу є недостовірними, а тому не можуть бути прийняті судом, а, відповідно, позов не може бути задоволений.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що 29.12.2010 року з метою придбання ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ ЛАНОС між позивачем та ОСОБА_1 було укладено угоду №346915 та підписано додатки № 1 та № 2 до неї, які є невід`ємними частинами угоди.

Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості і які стають учасниками системи, яка встановлює відповідні механізми, що забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

Згідно зі ст.1 Угоди предметом є надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля.

Угодою передбачені послуги, які позивач зобов`язався надавати учаснику системи (ст. 3), права та обов`язки учасника (ст. ст. 4, 5).

28.10.2011 року на асигнаційному акті ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля. Згідно додатку №1 до угоди ціна автомобіля становить 71 680 грн.

Згідно Правил функціонування системи придбання в групах «АвтоТак», викладених в додатку № 2 до угоди, графік внесків - це загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи «АвтоТак», що надаються позивачем, та страхових платежів.

21.11.2011 року ОСОБА_1 отримав автомобіль ЗАЗ ЛАНОС, модель TF48 YP, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , 2011 року випуску і зареєстрував його на своє ім`я у РВ ДДАІ МВС України, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

11.11.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким останній зобов`язався відповідати перед позивачем у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за угодою.

За розрахунком платежів, в період від січня 2011 року до серпня 2014 року ОСОБА_1 сплатив 67 внесків на загальну суму 67 483,17 грн. При цьому, ціна автомобіля, зазначена у розрахунку, збільшувалась, а станом на 17.10.2017 року позивач зазначає про наявність боргу у розмірі 49 173, 12 грн. при початковій вартості автомобіля в 71 680 грн.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості та сума боргу є недостовірними, а тому не можуть бути прийняті судом, а, відповідно, позов не може бути задоволений.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 627-629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 3, укладеної між сторонами угоди №346915 від 29 груня 2010 року, передбачено зобов`язання ТОВ «Авто Просто» щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми «АвтоТак», здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

Статтею 5 вказаної угоди передбачено, що учасник зобов`язується виконувати зобов`язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою включаючи, але не обмежуючись: сплатити вступний внесок при укладанні угоди; сплатити плату за право на отримання автомобіля при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов`язань за угодою; за вимогою TOB «Авто Просто» надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою.

Згідно зі статтею 10 цієї угоди, підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.

Додатком № 2 до угоди № 346915, який підписаний сторонами, визначено правила функціонування системи придбання в групах «АвтоТак», пунктом 1.2 статті 1 яких передбачено, що учасник уповноважує TOB «Авто Просто» на організацію та адміністрування системи. Система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок Чистого Фонду групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов`язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових платежів, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов`язання за угодою. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками в групі.

Додатком № 1 до угоди № 346915 передбачено, що розмір вступного внеску становить 3 % + ПДВ - 2 580,48 грн., щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38 % + ПДВ, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 %, плата за право на отримання автомобіля - 3 % + ПДВ.

Згідно з додатком № 2 до угоди № 346915, який є невід`ємною її частиною, поточна ціна автомобіля- це ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою

Відповідно до умов п.п. 2.1, 2.2 угоди, поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється «Авто просто» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку

№ 1 до угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена «Авто просто» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором, на день укладення угоди.

Згідно з умовами пункту 2.3 статті 2 правил, учасник зобов`язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. TOB «Авто Просто» щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок TOB «Авто Просто».

Відповідно до пункту 2.4 статті 2 правил TOB «Авто Просто» надає послуги з адміністрування системи до моменту завершення графіка внесків групи, до якої включено угоду. Учасник має право сплатити ціну послуг внесками відповідно до кількості внесків за графіком або відразу та достроково. У такому випадку учасник повинен попросити надати TOB «Авто Просто» повний розрахунок та бланк квитанції для сплати.

Пунктом 2.5 статті 2 вказаних правил передбачено, що з першого повного внеску та до наступного місяця після одержання права на отримання автомобіля, учасник щомісяця сплачує за власним вибором: цілий чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу; або половинний чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу.

Згідно з додатком № 2 повний внесок - це щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені угодою; цілий чистий внесок - частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і, розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену Графіком; половинний чистий внесок - половина чистого цілого внеску.

Пунктами 3.1, 3.2 додатку № 2 до угоди визначено, що учасник має право за власним бажанням сплачувати авансові внески у будь-який момент дії Графіка внесків. Авансовий внесок складається з цілого чистого внеску, щомісячного внеску в оплату страхового платежу та щомісячного внеску в оплату послуг. Розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати.

Згідно з пунктом 2.7 статті 10 додатку № 2 до угоди, у випадку, якщо повний внесок сплачено в розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсній на момент сплати, учасник, який вже отримав право на отримання автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії графіка внесків за першою вимогою TOB «Авто Просто».

Пунктом 9.1 статті 9 додатку №2 до угоди передбачено, що якщо протягом строку дії угоди, постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначених в додатку №1 до угоди, «Авто Просто» зобов`язується здійснити заміну шляхом застосування Поточної ціни нової марки та/або моделі для розрахунку складових Повного внеску для всіх учасників групи і така нова марка та/або модель буде передаватися Учасникам, які не отримали попередню модель/марку.

Згідно з пунктом 10.1 статті 10 додатку № 2 до угоди, з моменту отримання автомобіля учасник зобов`язується сплачувати разом із щомісячним повним внеском внесок зі страхування автомобіля, який перераховується відповідній страховій компанії згідно з договором страхування, укладеним TOB «Авто Просто» від імені учасника на підставі повноважень, наданих угодою. Розмір внеску страхування автомобіля вказано в страховому полісі (сертифікаті), що надсилається кожному учаснику системи страховою компанією. Договір страхування автомобіля укладається на строк, який починається з моменту отримання автомобіля учасником та припиняється після повного виконання учасником зобов`язань за Угодою.

Так, ОСОБА_1 , зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100 % Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 (ста двадцяти) щомісячних Повних внесків.

На виконання п. 8.2.1.4 ст. 8 Додатку № 2 до Угоди, відповідачем 1 були надані гарантії повного виконання зобов`язання за Угодою №346915, а саме, надано позивачу в якості забезпечення виконання зобов`язань гарантії поручителя щодо солідарної відповідальності за зобов`язаннями ОСОБА_1 за Угодою №346915.

11 листопада 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким він зобов`язався відповідати перед кредитором (Позивачем) у разі невиконання зобов`язань відповідачем 1 за Угодою № 346915.

До лютого 2014 року відповідач 1 сплачував щомісячні внески, хоч і з порушеннями строків, а від березня 2014 року припинив виконувати взяті на себе зобов`язання.

Відповідно до Термінології, викладеної у Додатку № 2 до Угоди:

Графік внесків - загальна кількість Повних внесків, необхідна для повної оплати Автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи АвтоТак, що надаються Авто Просто, та Страхових платежів. (120 (сто двадцять) внесків)).

Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з суми Чистого внеску, щомісячного Внеску в оплату послуг та щомісячного Внеску в оплату Страхового платежу.

Цілий Чистий внесок, згідно Термінології, частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля та формування Фонду для повернення коштів і, розмір якого розраховується шляхом ділення Поточної ціни Автомобіля на кількість внесків, передбачену Графіком внесків (Розмір Цілого Чистого внеску 0,8333 % від Поточної ціни Автомобіля).

Внесок в оплату послуг - частина щомісячного Повного внеску, який є оплатою послуг Авто Просто, розмір кожного з яких складає зазначений в Додатку №1 відсоток від Поточної ціни Автомобіля (0,38 % від Поточної ціни автомобіля + ПДВ);

Поточна ціна автомобіля - це ціна Автомобіля, яка встановлюється Виробником та/або Імпортером та/або Дистриб`ютором в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою.

На виконання умов Угоди Відповідачем 1 було сплачено 67517,17 грн., з яких 55,5671 % зі 100 % в оплату Чистих внесків та 67 внесків з 120-ти внесків в оплату послуг позивача. Розмір боргу відповідача 1 перед позивачем за Угодою становить 44,4329 % від ціни автомобіля в розмірі 71 680,00 грн. та 53 внески в оплату послуг позивача.

Станом на листопад 2011 року Поточна ціна автомобіля ЗA3 Ланос становила 71 680,00 грн.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, ТОВ «Авто Просто» посилалося на те, що, розмір боргу відповідача 1 перед позивачем за Угодою складає 44,4329 % (100 % - 55,5671 %) від Ціни автомобіля та 53 (120 - 67) внески в оплату послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО».

Відповідно, загальний розмір заборгованості складає 49 173 гривні 12 копійок, з яких:

Чисті внески - 31 849,50 грн., що складає 44,4329 % від Ціни автомобіля (71 680,00 грн. х 44,4329 %);

Внески в оплату послуг - 17 323,62 грн. ((71 680,00 грн. х 0,38 % + 20 % ПДВ) х 53 внески).

04.07.2017 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» направило на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_2 платіжні вимоги про сплату 49 173,12 грн. у строк, що не перевищуватиме 10 днів з дня отримання платіжної вимоги, але не пізніше ніж 18.07.2017 року. Вказана сума заборгованості розрахована з Ціни автомобіля 71 680,00 грн., що діяла на момент підписання Угоди № 346915 та на момент отримання Автомобіля.

Вказана платіжна вимога отримана відповідачем ОСОБА_1 15.07.2017 року, відповідачем 2 - ОСОБА_2 вимога не отримана та була повернута за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Умовами укладеної між сторонами угоди № 346915 від 29 грудня 2010 року передбачений обов`язок позивача про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

З досліджених доказів вбачається, що до лютого 2014 року ОСОБА_1 сплачував щомісячні внески, хоч і з порушеннями строків, а від березня 2014 року припинив виконувати взяті на себе зобов`язання.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов`язання за угодою №346915 від 29 грудня 2010 року, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 11 листопада 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким він зобов`язався відповідати перед кредитором (Позивачем) у разі невиконання зобов`язань відповідачем 1 за Угодою № 346915.

Згідно з умовами пункту 2.5 договору поруки сторони погодили, що протягом дії договору, у випадках зміни умов угоди, якщо можливість цих змін прямо передбачена угодою, у випадках зміни розміру зобов`язань, забезпечених порукою та/або зміни строків виконання зобов`язань, якщо такі зміни здійснюються на підставах, передбачених основним зобов`язанням, відповідні зміни вносяться лише до угоди, і не потребують внесення змін до цього договору. На внесення передбачених цим пунктом змін співпоручителі надають згоду під час підписання цього договору.

Вказаний договір поруки не визнавався недійсним у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що укладена угода передбачає можливість зміни суми заборгованості у разі зміни поточної ціни автомобіля, а також те, що за період дії угоди ОСОБА_1 сплачено 55,5671 % із 100% в оплату чистих внесків вартості автомобіля, а несплаченими залишились 44,4329%, що у грошовому еквіваленті складає 49 173 грн 12 коп., колегія суддів вважає, що за умови неналежного виконання відповідачами зобов`язань, які виникли на підставі підписаних між сторонами правочинів, дійсність яких не оспорена, позов ТОВ «Авто Просто» підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішенняГолосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «Авто Просто» задовольнити та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» суму заборгованості за Угодою № 346915 у розмірі 49 173,12 грн.

Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи ТОВ «Авто Просто» було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 1600 грн та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 400 грн.

Позовні вимоги, в результаті апеляційного перегляду, задоволені в повному обсязі.

З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачами на користь позивача підлягає судовий збір в загальному розмірі 4000 грн, тобто по 2 000 грн з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» () заборгованість за угодою №346915 від 29 грудня 2010 року в розмірі 49 173 грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» () по 2 000 грн сплаченого судового збору з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: