Справа № 354/518/19
Провадження № 2/354/28/24
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

28 травня 2024 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Крицкалюк Я.М.

за участю сторін:

представкника позивача: адвоката Клюби П.Р.

представника відповідача: адвоката Марчака Ю.І.

третьої особи на стороні позивач ОСОБА_1

представника третьої особи адвоката Кизенка Д.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче заяву позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Яремчанська міськарада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Яремчанської міської ради, Відділ містобудуванн, архітектури та житлово-комунального господарства Яремчанської міської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення Яремчанської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії.

Позивач у судовому засіданні заявив клопотання про забезпечення позову шляхом заборони експлуатації об?єкту самочинного будівництва (житлового будинку), розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :05:011:0185, площею 0.0307, по АДРЕСА_1 , а саме використання вказаного об?єкту за функціональним призначенням як самостійно власником - ОСОБА_3 , так і іншими особами, в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; заборони АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ" та його відділенням, філіям та управлінням здійснювати постачання та розподіл природного газу до об?єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :05:011:0185; заборони ПАТ "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" та його підрозділам - філія ПАТ "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" "ПІВДЕННА", здійснювати постачання та розподілу електроенергії до об?єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_1 : розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :05:011:0185, власником якого є ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що на земельній ділянці з каластровим номером :05:011:0185 по АДРЕСА_1 , власником якої є відповідачка ОСОБА_3 , знаходиться об?єкт самочинного будівництва, зведений з порушеном норм ДБН, в тому числі з грубим порушенням протипожежних вимог щодо сусіднього житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить Позивачу. Згідно висновку експертного дослідження №2203/2204/20-28 від 29.10.2020 цей новозбудований будинок зведений з істотними порушеннями протипожежних та санітарних вимог, будівництво вказаного будинку становить потенційну загрозу майну позивача ОСОБА_2 . Цей будинок не може розташовуватися на вказаній земельній ділянці, так як не забезпечує дотримання санітарних та протипожежних вимог. Однак, вказаний об?єкт самочинного будівництва, в супереч вимогам законодавства експлуатується відповідачкою ОСОБА_3 , її сином ОСОБА_4 та невісткою ОСОБА_5 , що створює загрозу життю, здоров`ю та створює небезпеку знищення майна мешканцям сусідніх будинків. Відомості про прийняття в експлуатацію вказаного об?єкту самочинного будівництва в реєстрі відсутні. Право власності на вказаний об?єкт не зареєстровано.

Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - УДАБІ) за результатами проведення позапланових перевірок з дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил складено акти, згідно яких встановлено невідповідність намірів забудови земельної ділянки ДБН, стандартам і правилам в частині недотримання протипожежних відстаней від сусідньої існуючої будови, відхилення від схеми забудови відповідно до будівельного паспорта, збільшення площі житлового будинку в порушення Закону України "Про основи містобудування". Однак, незважаючи на наявність численних порушень та існування потенційної небезпеки для сусідніх будівель і загрози життю та здоров"ю їх мешканців, зокрема позивача, до вказаного самобуду відведено газопостачання та електроенергія, які є джерелом підвищеної небезпеки та можуть спровокувати виникнення пожежі чи іншої загрози знищення майна, створити небезпеку життю та здоров"ю його мешканців. А тому, враховуючи вищезазначене, з метою ефективного захисту права на безпечне проживання, недопущення виникнення загрози знищення майна, що може призвести до повної непридатності житлового будинку позивача, усунення підвищеної загрози життю та здоров"ю мешканців даного будинку, яка виникла у зв?язку з незаконною експлуатацією об?єкту самочинного будівництва на земельний ділянці :05:011:0185, просить вжити заходи забезпечення позову.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи заяви з підстав, викладених у ній.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник адвокат Кизенка Д.О. доводи заяви підтримали, та просили її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 заперечив доводи заяви у зв`язку з безпідставністю.

Заслухавши учасників, зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, Суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абзацу 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що між сторонами триває спір, зокрема, щодо усунення перешкод з боку відповідача ОСОБА_3 у здійсненні права користування та розпоряджання Позивачем своїм майном, зокрема, житловим будинком.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що на сусідній земельній ділянці, власником якої є відповідачка ОСОБА_3 , остання звела будинок, який є об?єктом самочинного будівництва, побудований з порушеном норм ДБН, в тому числі з грубим порушенням протипожежних вимог, внаслідок чого використання газопостачання та електроенергії у цьому будинку можуть спровокувати виникнення пожежі чи іншої загрози знищення майна, або створити небезпеку життю та здоров"ю його та його сім`ї.

Законність побудови вказаного будинку є одним із предметів даного спору. Позивач вважає таке будівництво незаконним, оскільки створює небезпеку для його майна, зокрема житлового будинку, розташованого поряд.

В ході вивчення матерілів справи встановлено, що згідно висновку експертного дослідження №2203/2204/20-28 від 29.10.2020 новозбудований будинок зведений з істотними порушеннями протипожежних та санітарних вимог, будівництво вказаного будинку становить потенційну загрозу майну позивача ОСОБА_2 . Цей будинок не може розташовуватися на вказаній земельній ділянці, так як не забезпечує дотримання санітарних та протипожежних вимог (т.4, а.с. 98).

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, в частині заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_3 та іншим особам щодо підведення та використання природного газу та електричної енергії у житловому будинку, який не введений в експлуатацію та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на даному етапі є обґрунтованими, узгоджуються з предметом позову та підлягають задоволенню.

Щодо забезпечення позову в частині заборони АТ "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ" та ПАТ "ПРИКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО" "ПІВДЕННА", їх відділенням, філіям, управлінням здійснювати постачання та розподіл природного газу, електроенергії до новозбудованого будинку, то у цій частині заява не підлягає до задоволення, оскільки вазані юридичні особи не є учасниками у справі, кінцеве рішення у справі не стосується їхніх прав та обов`язків, та такий спосіб не забезпечить мету такого гарантування, якою є можливість виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153, 154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії ОСОБА_3 та іншим особам щодо підведення та використання природного газу та електричної енергії у житловому будинку, який не введений в експлуатацію та розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської олласті протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10.06.2024

Суддя: М. В. Остап`юк