Справа № 685/179/24
Провадження № 2/685/107/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Таранської Т.О.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку скороченого провадження з викликом осіб (учасників) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2024 року від ТОВ «Коллект центр» надійшов позов, в якому зазначено, що 05 квітня 2021 року між позикодавцем ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № 2098581.

Позивачем, до якого перейшло право вимоги за даним кредитним договором, заявлена вимога стягнути з позичальниці на свою користь заборгованість за даним кредитним договором, яка становить 31971,25 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6500,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 23761,25 грн. та заборгованості з комісії в сумі 1710,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальницею своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту.

В ході судового розгляду представниця позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та додатково пояснила, що кредитним договором встановлений 20-денний строк користування кредитом. Проте цей строк може продовжуватися двома способами. Один з них за заявою позичальника, для чого потрібно сплатити платіж за пролонгацію договору в сумі 100 грн., оплатити частину тіла кредиту та відсотків за його користування і в такому разі відсотки за користування кредитом в межах строку пролонгації встановлюються за пільговою ставкою 2 % від суми фактичного залишку кредиту в день. В разі ж продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування здійснюється пролонгація строку кредиту автоматично, однак проценти нараховуються за стандартною ставкою у 5 % від суми фактичного залишку кредиту в день. Відповідачка 5 разів здійснювала пролонгацію кредиту, в інші періоди пролонгація здійснювалася автоматично.

Комісія за надання кредиту передбачена договором, вона підлягає сплаті одноразово після завершення строку кредиту, вона не входить до складу тіла кредиту, процентів на неї не було нараховано, тому також підлягає стягненню.

Крім того, згідно договору факторингу від 13 січня 2022 року правонаступником ТОВ «Мілоан» стало ТОВ «Вердикт капітал», яким, на підставі п. 4.2 кредитного договору, у зв`язку з простроченням сплати заборгованості, було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. Проте розмір процентів нараховано, згідно з передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України можливістю, виходячи з ставки 5 %/день від розміру заборгованості, а не від 3-х % річних. Розмір процентів, нарахованих ТОВ «Вердикт капітал», становить 13650,00 грн., ТОВ «Коллект центр» є правонаступником зобов`язань за договором після ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал», тому просить стягнути з відповідачки і ці проценти.

Від відповідачки надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вона визнає позовні вимоги частково, а саме, непогашену частину кредиту в сумі 9000,00 грн. та відсотки за користування ним в сумі 3600,00 грн., в решті позову просила відмовити.

Свої заперечення щодо вимог про стягнення комісії в сумі 1710,00 грн. мотивувала незаконністю нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта. Кредитний договір передбачає сплату позичальником комісії, однак не містить відомостей та сторонами належним чином не було узгоджено, за які саме послуги вказана комісія надається клієнту.

Відповідачка також вважає безпідставною вимогу стягнення процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування, оскільки згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти по кредиту припиняється.

Сама відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена.

Заслухавши доводи представниці позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

05 квітня 2021 року між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальником ОСОБА_2 був укладений договір про споживчий кредит № 2098581.

Згідно пункту 6.1 договору, цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Підписання даного договору відбувається шляхом із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (СМС) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

Тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та позичальницею ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження.

На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 9000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок позичальниці в АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується випискою з картки, наданого ПриватБанком, та не оспорюються самою відповідачкою.

Строк кредиту, згідно п. 1.3 становить 20 днів, комісія за надання кредиту, згідно п. 1.5, становить 1710,00 грн., яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом становлять 3600 грн., які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування.

Відповідно до графіку платежів, ОСОБА_3 зобов`язана була 25 квітня 2021 року повернути позикодавцеві суму отриманого кредиту, суму комісії за надання кредиту в розмірі 1710,00 грн. та проценти за користування в сумі 3600,00 грн., всього 14310,00 грн.

Договором передбачена можливість продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових або стандартних умовах. Для пролонгації на пільгових умовах, відповідно до п. 2.3.1.1., позичальнику потрібно звернутися до кредитодавця, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту у визначеному в залежності від строку пролонгації розмірі, а також певну частку заборгованості по кредиту. В разі пролонгації на пільгових умовах, яка може проводитися неодноразово, проценти нараховуються за пільговою ставкою у 2 %/день від суми заборгованості.

Пролонгація на стандартних умовах, згідно п. 2.3.1.2. полягає у збільшенні строку кредиту на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування з урахуванням усіх пролонгацій, загальний строк якої не може перевищувати 60 днів. При пролонгації на стандартних умовах проценти нараховуються уже за ставкою у 5 %/день від суми боргу.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, ОСОБА_2 п`ять разів здійснювалася пролонгація на пільгових умовах 23 травня, 18 червня, 19 липня, 14 серпня та 18 жовтня 2021 року, впродовж дії якої нараховувалися проценти в межах від 0,65 до 0,9 грн. в день. В інші періоди здійснювалася пролонгація на стандартних умовах, впродовж дії якої проценти нараховувалися в розмірі від 75,00 до 90,00 грн. в день, проте, відповідно до п. 2.3.1.2. договору, максимальний строк пролонгації за стандартними умовами не може перевищувати 60 днів, який був дотриманий позичальником, що вбачається з розрахунку заборгованості, оскільки загальна кількість днів пролонгації на стандартних умовах дійсно становить 60 днів.

Таким чином, розмір процентів нарахований за період строку дії договору, періодів пролонгації на пільгових умовах за заявою позичальниці та періодів пролонгації на стандартних умовах.

Звернення позичальниці з заявою про пролонгацію супроводжувалося сплатою нею частини заборгованості по тілу кредиту в розмірі 500 грн. за кожен раз та частини заборгованості по процентах в сумі 595 грн. за кожен раз, внаслідок чого розмір заборгованості по тілу кредиту та процентів зменшився на вказані суми, тому різниця між нарахованими тілом кредиту та процентів, яка становить 6500,00 грн. та 10111,25 грн. відповідно, підлягають стягненню з позичальниці в повному обсязі.

Пунктом 1.5.1. договору сторони передбачили, що комісія за надання кредиту становить 1710,00 грн., тому вона також підлягає стягненню. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, оскільки комісія є одноразовою, а не щомісячною.

Разом з тим, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення відсотків в сумі 13650,00 грн., які були нараховані правонаступником кредитодавця ТОВ «Вердикт капітал» на підставі п. 4.2. кредитного договору.

Так, дійсно пунктом 4.2. договору передбачене право кредитодавця в разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами договору, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування з урахуванням пролонгацій, нарахувати проценти за стандартною ставкою в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

Проте, цим же пунктом встановлено, що обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитора. Оскільки позивачем не надано відомостей звернення кредитора з вимогою сплати процентів на підставі п. 4.2. договору, тому суд вважає, що обов`язок позичальника по сплаті таких процентів не настав, у зв`язку з чим підстав для їх стягнення з позичальниці немає.

Право вимоги позивача ТОВ «Коллект центр» за договором про споживчий кредит № 2098581 від 05 квітня 2021 року підтверджується договором факторингу від 13 січня 2022 року № 13-01/2022-79 з відповідним реєстром боржників до якого включена відповідачка, згідно якого право вимоги за договором перейшло від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт капітал». В подальшому, на підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) право вимоги від 10 січня 2023 року з відповідним реєстром боржників, до якого включена відповідачка, право вимоги до ОСОБА_2 перейшло від ТОВ «Вердикт капітал» до ТОВ «Коллект центр».

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог 57,31 %.

В позовній заяві позивачем заявлена також вимога стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 13000,00 грн.

Заявлена вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи міститься договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги, укладений 02 січня 2023 року між адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» та позивачем, до якого доданий прейскурант вартості послуг, заявка на надання юридичної допомоги № 351 від 02 січня 2024 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на суму 13000 грн., з яких надання впродовж 2-х годин усних консультацій з вивченням документів на суму 3000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду впродовж 5-ти годин на суму 10000 грн., витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року про надання послуг на загальну суму 13000 грн., а також платіжна інструкція від 10 січня 2024 року № про здійснення оплати платником ТОВ «Коллект центр» одержувачу АО «Лігал ассістанс» 51000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги.

Предметом договору про надання правової допомоги є зобов`язання адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс» за дорученням ТОВ «Коллект центр» надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, тобто даний договір свідчить лише, що між двома юридичними особами існують договірні правовідносини щодо надання юридичних послуг.

Матеріали справи не містять відомостей про надання правової допомоги позивачу саме адвокатом, не надано ордера про надання правничої (правової) допомоги, а також інших доказів, які б підтверджували пов`язаність договору та сплаченого позивачем платежу із цією справою.

За таких обставин в суді не доведено, що позивач поніс витрати на правові послуги адвоката у даній справі, тому і вимога про їх стягнення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 18321,25 грн. (Вісімнадцять тисяч триста двадцять одна гривня 25 коп.) заборгованості за Договором про споживчий кредит № 2098581, укладеним 05 квітня 2021 року між позикодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» () та позичальницею ОСОБА_3 , яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 6500,00 грн., заборгованістю з комісії за надання кредиту в сумі 1710,00 грн. та заборгованості за процентами в сумі 10111,25 грн.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 1735,21 грн. (Одна тисяча сімсот тридцять п`ять гривень 21 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» в стягненні з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 червня 2024 року.

Суддя Самойлович А.П.