Провадження № 2/369/3592/24
15.05.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, -
У грудні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 05.06.2004 між нею та відповідачем було укладено шлюб.
14.09.2023 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2023 у справі № 369/6044/23 шлюб між сторонами було розірвано.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні.
Як зазначає позивач, 18.07.2023 на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1 , було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.07.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Зі слів позивача, не зважаючи на те, що з відповідача було стягнуто аліменти, він, як батько їх спільної дитини, зобов`язаний додатково брати участь у витратах на сина, пов`язаних з його здібностями та його фізіологічними особливостями, але від виконання цього обов`язку він ухиляється.
Позивач зазначає, що їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю та має діагноз хронічної двобічної приглухуватості 3-4 ступені, що вимагає для забезпечення слухомовного розвитку та соціальної адаптації періодичне бінауральне протезування слуховими апаратами на обидва вуха.
Як стверджує позивач, в інтересах їх спільної з відповідачем дитини нею було придбано два слухових апарати, вкладки внутрішнього слухового апарату до них та систему фільтрів.
Разом з цим, зі слів позивача, їх з відповідачем син ОСОБА_3 є спортсменом збірної Київської області та національної дефлімпійської збірної команди України (дорослі, U-21) з футболу серед осіб з порушенням слуху, проте його не забезпечено ігровим взуттям (бутсами).
Позивач стверджує, що нею були понесені витрати на придбання двох пар ігрового взуття (бутсів) загальною вартістю 14 600,00 грн, а також страхування життя та здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі слів позивача, в 2023 році їх з відповідачем син вступив до Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», на денну форму навчання та навчається за кошти державного (регіонального) бюджету.
Проте, позивач стверджує, що перший місяць навчання був сплачений нею відповідно до контракту щодо навчання № 02.67-23, оскільки спочатку ОСОБА_3 вступив до вузу на платній основі, а вже пізніше був переведений на безоплатне навчання.
Також, позивач зазначає, що з огляду на підлітковий вік їх спільного з відповідачем сина, останній має захворювання шкіри, а саме: акне 1 стадії, що потребує ретельного й послідовного догляду засобами, а також системної терапії та періодичне відвідування косметолога. У разі залишення цієї хронічної хвороби без лікування можуть бути ускладнення, що може призвести до рубців на обличчі, алергії тощо.
Позивач звертав увагу суду, що вартість лише потрібних сину доглядових засобів для шкіри підлітка, а також процедур у косметолога складає в сукупності 44 990,00 грн.
На думку позивача, відповідач добровільно не утримує їх спільного сина, хоча таку фінансову можливість він має, оскільки служить у Збройних силах України та отримує стабільне грошове забезпечення.
Крім того, як вказує позивач, у відповідача є у власності нерухоме майно та транспортний засіб.
На підставі вищевказаного позивач просила суд стягнути на користь неї з відповідача додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 125 105,00 грн., що становить 1/2 від загальної суми цих витрат.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.12.2023 було відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано в Управлінні «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області інформацію, за ким і на підставі чого зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також належним чином засвідчені копії документів, що це підтверджують.
06.02.2024 до Києво-Святошинського районного суду Київської області від позивача надійшла заява, згідно з якою вона просила розглядати справу без її участі.
21.02.2024 до канцелярії суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про зупинення провадження у справі, мотивована тим, що він перебуває на військовій службі у складі ЗСУ.
29.04.2024 від позивача до канцелярії суду подано заперечення проти задоволення заяви відповідача про зупинення провадження у справі, в якій вона зазначила, що із заявою про зупинення провадження у справі відповідач подав лише довідку № 1837/55Д від 02.02.2024, з якої тільки вбачається, що він з 08.05.2023 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , тобто недалеко від місця знаходження Києво-Святошинського районного суду Київської області, не бере участь в бойових діях. Крім того, відповідач за потреби для себе з 08.05.2023, тобто з часу початку служби у військовій частині НОМЕР_2 , вільно рухається: особисто укладає договори у нотаріуса, що знаходиться в місті Вишневе Бучанського району Київської області, подає заяви до суду безпосередньо через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області, приїжджає до своєї дружини до м. Миколаєва і листується з адреси її місця проживання, на підтвердження чого надала відповідні письмові докази.
Проаналізувавши вищезазначене, з огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та правових позицій Верховного Суду, викладених в ухвалах про зупинення провадження від 14.12.2022 по справі 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 по справі 461/5209/19, від 29.08.2022 в справі №461/5209/19, та постанові від 29.03.2023 у справі №756/3462/20, наявності доказів того, що відповідач має можливість вільно рухатись за межі військової частини, на яку він посилається як на місце своєї служби, суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази до заяви про зупинення провадження у справі, є недостатніми для зупинення провадження, оскільки він не надав належних доказів того, що він перебуває у складі Збройних сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що його підрозділ переведено на воєнний стан й він бере участь у виконанні бойових завдань. Відтак, суд залишає заяву відповідача про зупинення провадження у справі без задоволення.
Позивач в судове засідання не з`явилась, як було зазначено, просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки та позицію щодо позову суду не повідомив. Відзив на позов не подав.
15.05.2024 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач є військовослужбовцем і на даний час задіяний у виконанні бойових розпоряджень за межами м. Києва та Київської області, а відтак не має можливості бути присутнім на судовому засіданні у визначену дату та час.
Враховуючи те, що відповідачем не надано доказів виконання бойових розпоряджень за межами м. Києва та Київської області та наявність у нього представника, який також не з`явився у судове засідання, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду цивільної справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З огляду на відсутність заперечень від позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 05.06.2004, 05.06.2004 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2023, що набрало законної сили, вищезазначений шлюб було розірвано.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Факт проживання ОСОБА_3 з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується роздруківками витягів з реєстру територіальних громад.
Відповідно до копій посвідчення серії НОМЕР_6 , медичного висновку № 72/494 від 23.05.2012, висновку ЛКК № 674 від 17.05.2017, індивідуальної програмою реабілітації дитини-інваліда, а також акту МСЕК серії АВ № 1115530 від 11.04.2024 та індивідуальної програми реабілітації інваліда від 11.04.2024, спільний син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття був інвалідом з дитинства, наразі він є інвалідом ІІІ групи, інвалідність з дитинства, встановлена довічно, діагноз за кодом МКХ-10 Н 90.6.
Відповідно до роздруківок відповідей № 180764063 від 09.11.2023 та №180763702 від 09.11.2023 на запити Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) вбачається, що відповідач служить у лавах Збройних сил України та отримує достатнє грошове забезпечення.
Відповідно до видаткової накладної № 6571 від 07.12.2023, платіжної квитанції № 9326-2350-3151-0441 від 07.12.2023 на суму 184 881,00 грн та касового чеку від 07.12.2023 на суму 1032,00 грн вбачається, що позивачем було придбано два слухових апарати, вкладки внутрішнього слухового апарату до них та систему фільтрів.
Відповідно до заяви на укладення договору добровільного страхування життя № ЛС80121645 від 15.11.2023, полісу страхування життя № Ф311103809, а також квитанції про оплату загального внеску у розмірі 3 157,90 грн, вбачається, що страхування життя та здоров`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оплачене позивачем.
Як вбачається з довідки КП КОР КРЦФКС «Інваспорт», ОСОБА_3 є спортсменом збірної Київської області та національної дефлімпійської збірної команди України (дорослі, U-21) з футболу серед осіб з порушенням слуху, його не забезпечено ігровим взуттям (бутсами).
Відповідно до платіжних квитанцій № 9323-9418-6207-1311 від 14.11.2023 та № 9315-7593-1472-5501 від 24.08.2023 позивачем були понесені витрати на придбання двох пар ігрового взуття (бутсів) загальною вартістю 14 600,00 грн.
З платіжної квитанції № 9315-8563-2173-6573 від 25.08.2023 вбачається, що відповідно до контракту щодо навчання № 02.67-23, що позивачем був сплачений перший місяць навчання у сумі 1 550,00 грн.
Факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на денній формі навчання за кошти державного (регіонального) бюджету, підтверджується довідкою Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» № 07-1051 від 25.12.2023.
Відповідно до наявних у матеріалах справи консультативних висновків у сина сторін ОСОБА_3 акне І ст. (закриті камедони, запальні елементи), з огляду на що йому рекомендовано доглядові процедури та засоби.
Згідно з чеками та вартість потрібних сину сторін доглядових засобів для шкіри, а також процедур у косметолога складає в сукупності 44 990,00 грн.
На даний час між сторонами не досягнуто згоди щодо компенсації позивачу відповідачем 1/2 додаткових витрат на сина, що є підставою звернення позивача до суду із позовом щодо цього.
З огляду на спірні правовідносини та встановлені обставини суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм.
Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до ч. 4 ст. 27 згаданої Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.
Зважаючи на ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
У постанові від 01.04.2019 у справі № 545/819/18 КЦС ВС визнав, що витрати, понесені позивачем на навчання сина в коледжі, та витрати на придбання спортивного інвентарю належать до додаткових витрат
Додаткові витрати повинні бути зумовлені особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19).
Як вбачається, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 125 105,00 грн., що становить 1/2 від понесених нею загальних витрат.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, з огляду на те, що неповнолітній на час звернення до суду з позовом та на час здійснення витрат син сторін мав статус дитини з інвалідністю, мав діагноз хронічної двобічної приглухуватості 3-4 ступені, мав захворювання шкіри акне 1 ст., був спортсменом збірної Київської області та національної дефлімпійської збірної команди України (дорослі, U-21) з футболу серед осіб з порушенням слуху, вступив до вузу спочатку на платній основі, що потребувало додаткових фінансових витрат з боку позивача, наявності у відповідача фінансової можливості сплатити свою частину додаткових витрат на його сина, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини підтверджених нею документально додаткових витрат на їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 125 105,00 грн.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 251 грн. 05 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 7, 18, 141, 180, 185 СК України, ст.ст. 10-13, 19, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину - задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 125 105,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до державного бюджету судовий збір у розмірі 1 251,05 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено: 10.06.2024 року.
Суддя А.В. Янченко