Справа № 462/3884/23
УХВАЛА

09 січня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участі приватного виконавця: Шелінської Ю.А.,

стягувача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про встановлення способу і порядку виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України,

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. звернулася до суду із заявою, у якій просить звернути стягнення на 1/5 частки в квартирі загальною площею 69,2 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці 24.07.1996 року, серія та номер: б/н, виданий 30.09.2022, видавник: Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду; договір про зміну форми власності, серія та номер: 736, виданий 26.10.2022, видавник: Баб`як Г.Я., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №462/3884/23, виданого 04.10.2023 року Залізничним районним судом м. Львова. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у виконавця перебуває виконавче провадження ВП № 73080079 з примусового виконання виконавчого листа № 462/3884/23 виданого 04.10.2023 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14 лютого 2020 року у розмірі 7500 доларів США, що еквівалентно 274 264 гривні 50 копійок та судових витрат у розмірі 2742 гривні 64 копійки. 18.10.2023 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника. 18.10.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно. Також, 18.10.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання. Згідно платіжної інструкції №JBK1NB1088 від 02.11.2023 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 104,94 грн. Згідно відповіді ТСЦ МВС №4641 від 02.11.2023 року транспортні засоби за боржником не рахуються. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.11.2023 року земельних ділянок у власності боржника на території області не зареєстровано. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 зареєстровано майно - 1/5 частка в квартирі загальною площею 69.2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Дана квартира належить трьом співвласникам: ОСОБА_2 /боржник/ - 1/5 частки, ОСОБА_3 1/5 частки та ОСОБА_4 3/5 частки.

Згідно договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за основним договором іпотекодавець ( ОСОБА_4 ) передає в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу 2/5 частин, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (боржником) відчужено ОСОБА_4 по 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 . Рішенням Залізничного районного суду м.Льовова по справі №462/2058/23 від 25.05.2023 року визнано недійсним даний договір купівлі-продажу.

Таким чином, у власність 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 повернуто ОСОБА_2 (боржнику) і зареєстровано 12.07.2023 року за номером: 51022538. Проте, в запис про іпотеку та запис про обтяження на підставі іпотеки зміни не були внесені. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Без ухвали про звернення стягнення на 1/5 частки в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , через наявні записи про іпотеку та обтяження на підставі договору іпотеки, ускладниться перехід права власності на нового власника (у зв`язку з реалізацією майна, що числиться предметом іпотеки та подальшого вилучення записів про іпотеку та обтяження, у разі, якщо майно буде реалізовано на прилюдних торгах, або стягувач вирішить нереалізоване майно залишити за собою в рахунок погашення боргу), оскільки інше майно (кошти чи рухоме майно) в боржника відсутнє, а наявні запис про іпотеку №48482113 та обтяження на підставі договору іпотеки №48482084 (укладеними між іпотекодежателем ОСОБА_5 та іпотекодавцем ОСОБА_4 ) стосується предмету іпотеки та обтяження - квартири загальною площею 69.2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , право на 1/5 частки якої належить ОСОБА_2 (який не є стороною правочину та не передавав свою частку в іпотеку). Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2023 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про встановлення способу і порядку виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні приватний виконавець Шелінська Ю.А. заяву підтримала повністю з підстав та мотивів наведних у ній, просила таку задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 просив заяву задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд заяви за відсутності боржника, який у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та із врахуванням, що його неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заслухавши приватного виконавця та стягувача, вивчивши матеріали заяви, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2023 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за договором позики від 14 лютого 2020 року у розмірі 7500 доларів США, що еквівалентно 274264 гривні 50 копійок та судові витрати.

На підставі виданого судом 04.10.2023 року виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. 18.10.2023 року відкрито виконавче провадження ВП № 73080079, в межах якого постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, 18.10.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно. Також, 18.10.2023 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання. Згідно платіжної інструкції №JBK1NB1088 від 02.11.2023 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 104,94 грн. Згідно відповіді ТСЦ МВС №4641 від 02.11.2023 року транспортні засоби за боржником не рахуються. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.11.2023 року земельних ділянок у власності боржника на території області не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 зареєстровано майно - 1/5 частка в квартирі загальною площею 69.2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці 24.07.1996 року, серія та номер: б/н, виданий 30.09.2022, видавник: Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду; договір про зміну форми власності, серія та номер: 736, виданий 26.10.2022, видавник: Баб`як Г.Л., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу. Право власності зареєстровано 12.07.2023 року за номером: 51022538.

Дана квартира належить трьом співвласникам: ОСОБА_2 /боржник/ - 1/5 частки, ОСОБА_3 1/5 частки та ОСОБА_4 3/5 частки.

Згідно договору іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за основним договором іпотекодавець ( ОСОБА_4 ) передає в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу 2/5 частин, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (боржником) відчужено ОСОБА_4 по 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова по справі №462/2058/23 від 25.05.2023 року визнано недійсним даний договір купівлі-продажу.

Таким чином, на даний час ОСОБА_2 є власником 1/5 частки квартири АДРЕСА_2 і таке право власності зареєстровано 12.07.2023 року за номером: 51022538. Проте, в запис про іпотеку та запис про обтяження на підставі іпотеки зміни не були внесені.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За правилом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 3 ст. 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні приписи містяться у ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Верховний Суд у постановах від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц та від 06 червня 2018 року у справі № 522/21465/15-ц дійшов висновку, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання судового рішення суд не може змінювати останнє по суті.

Звертаючись до суду із даною заявою приватний виконавець вказала, що без ухвали про звернення стягнення на 1/5 частки в квартирі загальною площею 69.2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , через наявні записи про іпотеку №48482113 та обтяження на підставі договору іпотеки №48482084, ускладниться перехід права власності на нового власника (у зв`язку з реалізацією майна, що числиться предметом іпотеки та подальшого вилучення записів про іпотеку та обтяження, у разі, якщо майно буде реалізовано на прилюдних торгах, або стягувач вирішить нереалізоване майно залишити за собою в рахунок погашення боргу), оскільки інше майно (кошти чи рухоме майно) в боржника відсутнє, а наявні запис про іпотеку №48482113 та обтяження на підставі договору іпотеки №48482084 (укладеними між іпотекодержателем ОСОБА_5 та іпотекодавцем ОСОБА_4 ) стосується предмету іпотеки та обтяження - квартири загальною площею 69.2 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , право на 1/5 частки якої належить ОСОБА_2 (який не є стороною правочину та не передавав свою частку в іпотеку).

Водночас, як встановлено судом, частки у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 визначені, а тому обтяження на підставі договору іпотеки, укладеними між іпотекодержателем ОСОБА_5 та іпотекодавцем ОСОБА_4 не є обтяженням 1/5 частки квартири, що належить ОСОБА_2 .

Також, суд враховує, що приватним виконавцем до поданої заяви не подано жодних документів, що містять відомості про вартість 1/5 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , а тому не надано доказів щодо співмірності даної частки квартири та сумою заборгованості, що стягується у межах виконавчого провадження № 73080079.

Крім цього, у поданій заяві приватний виконавець просить суд звернути стягнення на 1/5 частки в квартирі, однак не вказує способу такого звернення: шляхом реалізації такого майна або шляхом набуття стягувачем права власності.

Так, для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки, змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (постанова Верховного суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15, постанова Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі № 904/1478/15).

Судом враховано, що у разі задоволення заяви приватного виконавця відбудеться фактична зміна рішення суду по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що є неприпустимим.

Крім цього, за змістом ст. 328, 335, 392 ЦК України суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на майно боржника шляхом визнання права власності на нього за стягувачем. Передача стягувачу права власності на частку об`єкта нерухомого майна боржника, вартість якого є відмінною від розміру самого боргу, стягнутого за судовим рішенням, є способом позасудового врегулювання, яке здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, з дотриманням законних інтересів інших учасників часткового права власності.

Також, не встановлено неможливість виконання рішення у спосіб, встановлений у ньому, оскільки за рішенням суду на користь позивача з відповідача стягнуто певну суму коштів. А відтак, доказів неможливості отримання цих коштів стягувачем після продажу приватним виконавцем належної боржнику нерухомості у визначений законом спосіб у порядку примусового виконання рішення суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що приватним виконавцем не доведено обґрунтування своєї заяви щодо наявності виняткових обставин та об`єктивних причин, які можуть бути підставою для встановлення способу та порядку виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на 1/5 частки в квартирі загальною площею 69,2 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 259, 354-355, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про встановлення способу і порядку виконання рішення в порядку ст. 435 ЦПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 11.01.2024 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.