УХВАЛА

05 червня 2024 року

м. Київ

справа № 669/343/22

провадження № 61-8191ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Оксани Володимирівни на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 15 травня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд: зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель

і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:003:0021, та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2120 га, кадастровий номер :02:003:0022, які знаходяться на території с. Лепесівка Білогірського району Хмельницької області та належать позивачу на праві власності, шляхом звільнення зазначених земельних ділянок та відновлення фактичного користування цими земельними ділянками і земельними ділянками, кадастрові номери :02:003:0042 та :02:003:0043, у тому числі меж між ними, відповідно до правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки та координат поворотних точок їх меж.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого

2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод

у користуванні земельними ділянками задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га

з кадастровим номером :02:003:0021 та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,2120 га з кадастровим номером :02:003:0022, які знаходяться в с. Лепесівка Шепетівського району Хмельницької області та належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом звільнення зазначених земельних ділянок та відновлення фактичного користування цими земельними ділянками і земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,2032 га з кадастровим номером :02:003:0043, яка належить на праві власності ОСОБА_2 ,

у тому числі відновлення меж між ними відповідно до правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки та координат поворотних точок їх меж.

У задоволенні решти позовних вимог, а саме в частині зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га з кадастровим номером :02:003:0021 та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,2120 га з кадастровим номером :02:003:0022, які знаходяться в с. Лепесівка Шепетівського району Хмельницької області та належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом звільнення зазначених земельних ділянок та відновлення фактичного користування цими земельними ділянками і земельною ділянкою для будівництва

і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га з кадастровим номером :02:003:0042, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , у тому числі відновлення меж між ними відповідно до правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки та координат поворотних точок їх меж відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн та частково витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 7 600,00 грн, а всього - 8 592,40 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог та питанні судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0021, та земельною ділянкою, кадастровий номер :02:003:0022, які знаходяться в с. Лепесівка Шепетівського району Хмельницької області та належать на праві власності ОСОБА_1 , шляхом звільнення зазначених земельних ділянок та відновлення фактичного користування цими земельними ділянками і земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,2032 га, кадастровий номер :02:003:0043, яка належить на праві власності ОСОБА_2 , в тому числі відновлення меж між ними відповідно до правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки та координат поворотних точок їх меж відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 488,60 грн.

04 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко О. В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого

2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року (надійшла до суду 04 червня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд: скасувати рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року у частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 і ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 ; скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року у частині відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 і залишити в силі рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року у вказаній частині.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги представник заявника не надав.

Представником заявника не надано доказів направлення касаційної скарги

ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати представнику заявника строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 43, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савченко Оксани Володимирівни на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 15 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць