Справа № 350/33/24
Номер провадження 2/350/131/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 , діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 на підставі довіреності, 5 січня 2024 року звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_2 про виділення часток земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності. Як вбачається з матеріалів справи, ця позовна заява підписана та подана ОСОБА_3 на підставі довіреності від 26 червня 2023 року. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частинами першою, третьою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Згідно статті 62 Цивільного процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Цивільна справа про виділення часток земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності, не відноситься до малозначних справ, і тому представником по даній справі може бути адвокат.

Окрім того, із долученої до позовної заяви копії довіреності убачається, що ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 представляти її інтереси в усіх без винятку установах і організаціях з питань її прав та законних інтересів в органах нотаріату з питань оформлення спадшини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 перед фізичними та юридичними особами при вирішенні будь-яких питань, органах місцевої влади та місцевого самоврядувангня, в судах усіх рівнів з усіма процесуальними правами та обов`язками щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0922 кадастровий номер :01:007:0912, розташованої в АДРЕСА_1 , із зазначенням розміру частки та виду спільної власності, як спільна часткова, з інших питань, які надано законом позивачу. відповідачу, третій особі, в тому числі в судах апеляційної чи касаційної інстанції.

В даному випадку ОСОБА_3 звертається до суду із позовом про виділення часток земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності та просить виділити в натурі та передати у приватну власність ОСОБА_1 78/100 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0922 кадастровий номер :01:007:0912, розташованої в АДРЕСА_1 та припинити право спільної сувмісної власності на цю земельну ділянку, а не з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

ОСОБА_1 не уповноважувала цією довіреністю ОСОБА_3 звертатися до суду із позовом про виділення часток земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності та ця довіреність не дає право ОСОБА_3 подавати від імені ОСОБА_1 позовну заяву до суду, а передбачає право подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності, подано не уповноваженою особою.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладеного та керуючись статями 2, 58, 60, 177, 185, 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки та припинення спільної сумісної власності -повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що частиною сьомою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Сокирко Л.М.