Провадження №: 4-с/336/34/2024
УХВАЛА

про повернення скарги

23 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб яка правонаступник стягувача Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК», -

ВСТАНОВИЛА:

Представник скаржника адвокат Мухіна Л.С., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 14.05.2024 серії АР №1174745, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №316 від 20.04.2000, звернулася з вказаною скаргою до суду, в якій просила скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Руднєва В.О. про відкриття виконавчого провадження № 14052007 від 23.07.2009 на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8941989.

Скаргу обґрунтовано тим, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №374957993 від 18.04.2024, на прізвище « ОСОБА_1 » в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомості наявний запис № 8941989 про арешт нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно), внесений Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі постанови від 23.07.2009 про відкриття виконавчого провадження ВП 14052007. Згідно відповіді Управління примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.10.2023, вказане виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1489, виданого 25.06.2009 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя з 23.07.2009 перебувало в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі та 29.01.2010 було завершено з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» з направленням до іншого органу виконавчої служби. За наявною інформацією виконавчий лист мав бути направлений за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 .

17.04.2024 на адвокатський запит Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що 16.02.2011 до Шевченківського ВДВС м. Дніпра надійшов виконавчий лист №2-1489 від 25.06.2009 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АБ «Факторіал-Банк» в особі Територіального управління АБ «Факторіал-Банк» у м. Запоріжжі в розмірі 685054,45 грн. - АСВП 26886881. На підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття рішення) державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Дніпра 28.12.2011 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника.

За інформацією з АСВП відомості про наявність інших виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час відсутні.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичну особу Акціонерний банк «Факторіал- Банк» , яка була стягувачем у виконавчому листі №2-1489 від 25.06.2009 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, на виконання якого накладено арешт, ліквідовано шляхом реорганізації, правонаступником зазначено Публічне акціонерне товариство «СЕБ БАНК», .

Відомості про акціонерне товариство «СЕБ БАНК» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, за кодом наявні відомості про Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», яке перебуває в стані ліквідації, ліквідаційна процедура якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з 20.07.2016, тому саме вказана юридична особа зазначена в якості заінтересованої особи по цій скарзі.

З огляду на вказане, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1489 від 25.06.2009 Шевченківського районного суду м. Запоріжжя переривався пред`явленням виконавчого листа до виконання і має рахуватися з дати повернення виконавчого листа Стягувачу, а саме з 28.12.2011. На теперішній час сплив строк виконання зазначеного виконавчого листа №2-1489 від 25.06.2009, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №14052007 Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі та накладено арешт, зазначений в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомості на прізвище ОСОБА_1 , у зв`язку з чим Стягувач втратив право на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання. Будь-які відомості про заміну Стягувача у виконавчому листі або про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.

З відповідною заявою про скасування арешту представник ОСОБА_1 - адвокат Мухіна Л.С. 19.04.2024 звернулась до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, але відповіддю начальника відділу №49668 від 25.04.2024 у скасуванні вищезазначеного арешту відмовлено з причин того, що підстави для зняття арешту відсутні, рекомендовано звернутися для вирішення питання про зняття арешту до суду.

Разом зі скаргою адвокатом подано клопотання про поновлення стоку оскарження дій посадової особи ДВС, яке обґрунтовано тим, що про наявність запису про арешт в Державному реєстрі прав на нерухоме майно ОСОБА_1 стало відомо під час оформлення ним права власності на закінчений будівництвом об`єкт - садовий будинок в квітні 2023 року, тому ним було вжито заходів для отримання інформації щодо виконавчого провадження ВП №14052007, яке перебувало в провадженні Шевченківського ВДВС ЗМУЮ. Повну інформацію було отримано лише 17.04.2024 за запитами адвоката. Відповіддю начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі № 49668 від 25.04.2024 в скасуванні вищезазначеного арешту відмовлено. Зазначену відповідь отримано представником адвокатом Мухіною Л.С. простою поштовою кореспонденцією 09.05.2024, таким чином, про неможливість зняття арешту позасудовим шляхом стало відомо лише 09.05.2024. Скарга подається до суду протягом 10 днів з дня отримання вищезазначеної відповіді з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, але у зв`язку з тим, що відповідь датована 25.04.2024, а надати доказ її отримання 09.05.2024 неможливо, так як відповідь надійшла простою поштовою кореспонденцією, відтиск відправлення на конверті не читається (видно лише місяць «05»), вважає за необхідне заявити клопотання про поновлення строку на подання скарги.

Вивчивши надані суду документи, оцінивши їх у сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Так, питання розгляд скарги на дії/бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи віднесено до Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З огляду на вказане, з відповідно скаргою можуть звернутись саме сторони виконавчого провадження.

Однак, з вказаною скаргою звернувся не ОСОБА_1 , а адвокат Мухіна, Л.С., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 14.05.2024 серії АР №1174745, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №316 від 20.04.2000.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною 7 статті 62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За приписами частини 8 статті 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

З поданих матеріалів вбачається, що позовна заява про залишення позову без руху подана через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та підписана адвокатом Сердюком Р.В., повноваження якого на підписання заяви від імені відповідачки, документально не підтверджено.

Як доказ наявності повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 у суді, адвокатом надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.05.2024 серії АР №1174745 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №316 від 20.04.2000.

Проте, вказані документи не містить відомості про право адвоката підписувати чи подавати від імені ОСОБА_1 будь-які документи, а Договір про надання правової допомоги, Доручення органу (установи), уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги - до матеріалів скарги не долучено.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Тобто, обсяг повноважень адвоката зазначається у Договорі, а не в ордері, який є лише документом, що посвідчує повноваження адвоката на вчинення таких процесуальних дій.

Зазначення адвокатом на ордері про необмеження його процесуальних прав у відповідності до договору про надання правової (правничої) допомоги не є належним підтвердженням обсягу повноважень, в розумінні положень ст.626 ЦК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналіз наведених норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Отже, повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання скарги від імені ОСОБА_1 повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтами та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №320/5420/18 від 01.07.2020, Ордер є достатнім документом лише для підтвердження повноважень адвоката представляти інтереси особи, але тільки у Договорі зазначається весь перелік повноважень, наданих стороною адвокату.

Адвокатом до поданої скарги не долучено Договору про надання правничої (правової) допомоги з переліком повноважень, які надаються адвокатом від імені особи учасника по справі.

За таких обставин, подану адвокатом в інтересах ОСОБА_1 скаргу, слід залишити без розгляду.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до п.а) ч.1 ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Так, адвокатом зазначено, що про існування арешту ОСОБА_1 стало відомо лише під час оформлення ним права власності на закінчений будівництвом об`єкт - садовий будинок в квітні 2023 року, а з відповідною скаргою він міг звернутись лише після того як на адвокатський запит було отримано відповідь, а саме 09.05.2024.

Разом з тим, вказане спростовується тим, що згідно інформації, наявної в системі документообігу в судах «Д-3» Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, скаржник ОСОБА_1 09.08.2023 вже звертався до суду з аналогічною скаргою (справа №336/8056/23, провадження №4-с/336/39/2023), в якій просив визнати бездіяльність Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) протиправною та зобов`язати вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного постановою у виконавчому провадженні №14052007, а саме: Тип обтяження: все нерухоме майно Реєстраційний номер обтяження: 8941989. Зареєстровано: 05.08.2009 13:38:03 за №8941989 реєстратором Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України.

Ухвалою суду від 10.08.2024 скарга була залишена без руху, з наданням строку на усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою від 23.09.2024 вимоги ухвали суду від 10.08.2023 у визначений судом строк та у повному обсязі не були виконані, недоліки скарги не були усунуті, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_2 була повернута.

З вищевказаного вбачається, що ОСОБА_3 ще 09.08.2023 був обізнаний про наявність арешту, накладеного на його майно і про існування накладеного постановою у виконавчому провадженні №14052007 обтяження за №8941989, накладене реєстратором: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України.

Питання щодо того, що в інтересах сторони може звернутись її представник стаття 447 ЦПК України не містить.

Разом з тим, відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Так, відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Аналізуючи вищевказане, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до вмотивованого висновку, що подану (підписану) адвокатом Мухіною Л.С. скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) необхідно провернути без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.183, 260, 447 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Подану адвокатом Мухіною Людмилою Сергіївною скаргу в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб яка правонаступник стягувача Публічного акціонерного товариства «СЕБ БАНК» - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова