Справа № 462/5438/23 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3238/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Туркас Оксани Іванівни на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Судовим наказом від 19 липня 2023 року, вимоги стягувача задоволено.

В жовтні 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Туркас О.І. звернулась до суду з заявою про виправлення описки в судовому наказі.

Вимоги заяви мотивовано тим, що у судовому наказі є описка не зазначено адресу боржника, через що вказаний судовий наказ не було прийнято виконавчою службою до виконання. Просила суд виправити зазначену описку.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник ОСОБА_1 адвокат Туркас Оксана Іванівна оскаржила таку в апеляційному порядку.

Вважає, що суд першої інстанції не здійснив повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 позбавлена можливості отримувати аліменти на утримання своїх дітей, оскільки Залізничний районний суд м.Львова відмовив у виправленні описки у виконавчому листі, а Залізничний відділ виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відмовляє у прийнятті виконавчого документа у зв`язку із тим, що документ не відповідає вимогам закону.

Просить скасувати ухвалу суду і постановити ухвалу про задоволенні заяви та виправити описку, допущену в п.1 судового наказу Залізничного районного суду м.Львова від 19 липня 2023 року.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції вважав, що відсутність у судовому наказі по справі №462/5438/23 адреси реєстрації, не позбавляє виконавця прийняти його до виконання та самостійно встановити таку адресу, оскільки це входить в його повноваження, а тому прийшов до висновку, що в судовому наказі описки відсутні.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Відповідно до п.19 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч. 1 ст. 432 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Окрім цього, п.3 ч.1 ст. 16 8 ЦПК України передбачає, що у судовому наказі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами частина 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями виправляти описки в судових рішеннях суду першої інстанції, за таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, а оскаржувану ухвалу скасувати з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такеконституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Пунктом 4 ч.1ст.379 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Туркас Оксани Іванівни задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 березня 2024 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.