Провадження № 2/205/56/24

У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд іншому суду

12 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 надав до суду вищевказану позовну заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків.

09 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення «Нова пошта» направив до суду уточнену позовну заяву з усуненням недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, в межах строку встановленого судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, яка надійшла до канцелярії суду 11 січня 2024 року.

Ознайомившись із уточненою позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з таких підстав.

Частиною 1 статті 27 та частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач зазначає про своє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Дніпра відноситься до Новокодацького району м.Дніпра, однак будь-яких доказів перебування на його утриманні неповнолітньої дитини або стану його здоров`я для звернення до суду в порядку ст. 28 ЦПК України суду не надав.

Однак, звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач посилається на довідки від 21 квітня 2022 року про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_1 , як дитини ОСОБА_3 , так і відповідача ОСОБА_2 , як законного представника, що супроводжує малолітню дитину, які мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року включно) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно із додатком 1.

Проте, 09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суддя дійшов висновку, що посилання позивача на місце проживання дитини як внутрішньо перемішеної особи на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не приймається до уваги, оскільки вказана довідка не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування дитини за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік, яке було здійснено ще 21 квітня 2022 року.

Також позивач посилається в позовній заяві на доказ проживання дитини разом із ним на копію медичної декларації, в якій зазначено, що син ОСОБА_3 є пацієнтом КНП «ДЦП МСД № 6» ДМР, однак вказана декларація була видана ще 23 травня 2018 року та законним представником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано відповідача ОСОБА_2 , а не позивача ОСОБА_1 .

Отже, на виконання ухвали судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду також з підстав зазначення позивачем вибору підсудності вказаної справи, суду не надано доказів звернення позивача до суду на підставі ст. 27 ЦПК України.

Зазначені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не є однорідними, так як не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Крім того, спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

Більш того, підсудність справ за позовною заявою про визначення місця проживання дитини встановлена на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України відповідно до якої, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем лише за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

Суддею через систему «Електронний суд» отримано відповідь № 384382 від 27 грудня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації відповідача, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Отже, враховуючи, що відсутні відомості щодо підтвердження права позивача для звернення до суду за його місцем проживання, а зареєстрованим місцем проживання відповідача є Херсонська область в місті Нова Каховка, та виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 27 ЦПК України, вказана позовна заява підсудна Новокаховському міському суду Херсонської області.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року за № 566/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області» змінено територіальну підсудність судових справ Новокаховського міського суду Херсонської області на Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене та виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 27 ЦПК України, суддя вважає за необхідне направити позовну заяву за підсудністю за місцем реєстрації відповідача, з урахуванням зміни підсудності справ Новокаховського міського суду Херсонської області, до Нововоронцовського районного суду Херсонської області за місцем реєстрації відповідача відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини передати на розгляд до Нововоронцовського районного суду Херсонської області (74200, Херсонська область, Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Тітова, буд. 2-А).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко .