справа № 274/8897/24
провадження № 2/0274/2078/24
Рішення

Іменем України

04.12.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів -

в с т а н о в и в :

Позивачка через свого представника адвоката Григоришину В.В. звернулася в суд із зазначеним позовом, просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області в справі №274/3293/20 від 07.04.2021 року та стягувати з нього аліменти на користь позивачки, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2021 по справі № 274/3293/20, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Вказує, що визначений судом розмір аліментів на даний час не забезпечує право дітей на достатній життєвий рівень. Також позивачка перебуває в іншому шлюбі, на її утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина 2023 р.н., вона на даний час не працює. Відповідач працює, його матеріальне становище покращилося, тому вона вимушена була звертатися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 13.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а.с. 25-26).

03.12.2024 представником відповідача адвокатом Козирєвим І.М. подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з їх безпідставністю. В якості заперечень вказав, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, які є особами пенсійного віку. На його думку, позивачка, перебуваючи в новому шлюбі, має задовільний матеріальний стан. Утримання і розвиток малолітньої дитини ОСОБА_6 забезпечується за рахунок теперішнього чоловіка. Вважає, що факт офіційного працевлаштування відповідача не підтверджує факт покращення його матеріального стану, адже він і до цього працював та отримував дохід. Тому вважає, що позивачка не довела факт зміни матеріального стану відповідача.

В судове засідання позивачка не з`явилася. Представник позивачки ОСОБА_7 надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, справу розглянути у її відсутність та відсутність позивачки.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно відзиву на позов представник відповідача ОСОБА_8 просить розгляд справи провести за його відсутності та відсутності відповідача.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9 -10).

Зі змісту позовної заяви та Витягів з реєстру Бердичівської територіальної громади №2023/001279142 від 10.02.2023, №2022/000769553 від 07.10.2022 та №2022/000769550 від 07.10.2022 вбачається, що діти проживають з позивачкою (а.с.8, 11 - 12).

Згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05.01.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.16 -17).

Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 та на утримання дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи від 08.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13-15).

ОСОБА_5 , в зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9 змінила прізвище на " ОСОБА_10 ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.01.2023 (а.с.18).

Також ОСОБА_1 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.19).

Згідно інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи №902467 від 13.11.2024 ОСОБА_2 за період: І квартал 2024 - ІІІ квартал 2024 отримував дохід в середньому розмірі - 53913,61 грн (а.с.24).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

В Державному бюджеті прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року встановлений в розмірі 3196 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.

З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідачем та його представником в порушення вимог ст. 12,81 ЦПК України доказів, що батьки відповідача перебувають на його повному утриманні суду не надано, крім того, як вбачається з відзиву, вони є пенсіонерами, отже отримують пенсійне забезпечення згідно законодавства України. Інших доказів не спроможності сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу ) відповідача стороною відповідача суду не надано.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 грн на дитину на 1/3 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, підлягають задоволенню, оскільки з моменту присудження аліментів на дітей (2021 рік) діти сторін підросли і витрати на їх утримання значно зросли, матеріальне становище платника аліментів покращилося. Відповідач ОСОБА_2 працює в ТОВ "Житомирський БТЗ" та отримує заробітну плату, розмір якої дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку.

За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі "М.С. проти України" йдеться про визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання та, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При прийнятті рішення суд виходить з принципу захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувались обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 4,12- 13, 76-81, 89, 211,247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2021 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист № 274/3293/20 виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відкликати, та після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, повернути до суду, що його видав.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2024 року

Суддя Т.М. Вдовиченко