Провадження № 2/522/355/24
30 травня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики
Позивач 28.12.2023 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.
Відповідно до п. 6 Договору позики, в разі прострочення повернення позики позикодавець має право нарахувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 297613, 15 грн.
Позивач вказує, що неодноразово зустрічався з Відповідачем, однак дієвого реагування не спостерігається. До цього часу всі гарантії та обіцянки недотримані, позика не повернута, а тому Позивач вимушений захищати свої права та інтереси в судовому порядку.
Ухвалою суду від 08.01.2024 року провадження по справі відкрито.
Ухвалою суду від 26.03.2024 року вирішено підготовче провадження по справі закрити та призначити справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання призначене на 30.05.2024 року сторони не з`явились.
Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, рекомендоване повідомлення про сповіщення відповідача про дату та час судового засідання повернуто на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».
Додатково відповідач сповіщений про дату та час судового засідання шляхом надіслання смс-повідомлення за номером телефону зазначеним позивачем у позові та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача у судове засідання.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 28 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики.
Пунктом 5 визначено, що позичальник зобов`язаний повернути всю позику до 30.04.2017 року.
Відповідно до Додаткової угоди від 27.03.2017 року Відповідач зобов`язувався повернути Позивачу всю суму позики в строк до 28 грудня 2020 року.
Відповідно до позову позивач вказує, що Відповідачем за весь період користування коштами було повернуто 5180 (п`ять тисяч сто вісімдесят) доларів США.
Сума позики, встановлена п. 1 вказаного Договору, отримана Відповідачем до підписання Договору в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмові формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, з метою забезпечення зобов`язань між Позивачем та Відповідачем була укладена письмова угода - договір позики від 28.12.2016 року, який був власноруч підписаний відповідачем. 27.03.2017 року між сторонами було підписано Додаткову угоду до Договору позики від 28.12.2016 року.
Суд встановлює, що зазначена угода є договором позики.
Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до припису до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно до припису ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є підставою і правовою формою регулювання позикових відносин, які передбачають передачу однією стороною у власність іншій стороні грошей або речей, визначених родовими ознаками, під зустрічне зобов`язання повернути їх в майбутньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передову власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 Цивільного кодексу України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Пунктом 9.1. Договору передбачено, що підписаний Договір є доказом передання грошей від позикодавця до позичальника.
Згідно до частини 1 ст. 1049 ЦК України, на позичальника покладений обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 6 Договору позики, в разі прострочення повернення позики позикодавець має право нарахувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення
Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і задовольняє їх.
Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 10.06.2024 року.
Суддя А.В. Науменко