ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08 червня 2017 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років відношення з відповідачкою поступово погіршувалися в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Спільне життя з відповідачкою у них не склалося. Виникали непорозуміння, що не дають їм зберегти шлюб. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів. Подружні відносини між ними припинилися, позивач з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим та суперечать інтересам позивача та інтересам їх спільної дитини. Тому, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3 , 08 червня 2017 року Виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №19 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08 червня 2017 року, виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19 - розірвано.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення шляхом виключення з мотивувальної частини оскаржуваного рішення посилання на факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 .

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис №19, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с. 13).

Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №2060 (а.с. 14).

Місцевим судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зміст вимог та доводи апеляційної скарги свідчать про те, що висновки місцевого суду щодо розірвання шлюбу апелянт не оскаржує.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що безпідставне зазначення в описовій частині оскаржуваного рішення про факт проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з відповідачкою може мати для позивача негативні наслідки, оскільки між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 265 ЦПК України в описовій частині рішення зазначаються, зокрема стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно змісту оскаржуваного рішення, при стислому викладенні позиції позивача місцевим судом, зокрема, зазначено, що сторони від спільного проживання мають спільного неповнолітнього сини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з відповідачкою..

Однак, відповідно до змісту позовної заяви від 01.09.2023 та уточненої позовної заяви від 18.09.2023, позивач не зазначав про проживання сина разом з відповідачкою та вказаний факт не визнавав. Така обставина як місце проживання неповнолітнього сина взагалі не була предметом дослідження в суді першої інстанції.

Отже, з огляду на преюдиційність судового рішення у справі про розірвання шлюбу, безпідставне зазначення в описовій частині про твердження позивача щодо проживання неповнолітнього сина з відповідачкою може мати для позивача негативне значення при вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини, в контексті визнання позивачем вказаного факту під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку, що посилання в описовій частині судового рішення на факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 - підлягає виключенню.

Мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить встановлення факту щодо місця проживання дитини.

При вирішенні даної справи апеляційний суд приймає до уваги, що місцевим судом відмовлено позивачу у виправленні відповідної описки у вказаному вище судовому рішенні про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 рокупідлягає зміні шляхом виключення з описової частини посилання суду на факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 ; в іншій оскаржуваній частині рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року змінити, виключивши з описової частини посилання на факт проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 .

В іншій оскаржуваній частині рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова