Справа № 761/55/24
Провадження № 2-з/761/63/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Наталія Василівна, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просить суд: забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» () про визнання виконавчого напису нотаріусу № 32566 від 18.03.2021 року таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний нотаріус Головкіна Яна Вікторівна - шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, вчиненого приватним нотаріусом Головкіною Яною Вікторівною № 32566 від 18.03.2021 року на підставі якого відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 приватним виконавцем Шевченко Тетяною Сергіївною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024 року вищевказана заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій вказує себе як позивача, відповідачем: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», треті особи: приватний виконавець Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний нотаріус Головкіна Яна Вікторівна та зазначає, що позовна заява буде подана про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» було укладено кредитний договір № 2025633 від 27.11.2019 року. В подальшому стало відомо про те, що стосовно Позивача приватним виконавцем Шевченко Тетяною Сергіївною відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з Позивача на користь Відповідача боргу на підставі виконавчого напису, виданим приватним нотаріусом Головкіною Я.В. № 32566 від 18.03.2021 року.

Заява мотивована тим, що відповідно до чинного законодавства України, не було підстав для стягнення боргу за кредитним договором у безспірному порядку, шляхом видачі виконавчого напису нотаріусу.

Крім того, заявником зазначено, що оскільки він подає позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі того, що на момент видачі напису не було правових підстав для видачі напису - існує загроза того, що права Позивача будуть й далі порушуватись діями приватного виконавця націлених на виконання виконавчого напису нотаріусу, що в подальшому змусить Позивача звертатись до Суду для повернення стягнутого майна на підставі виконавчого напису нотаріусу, який визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є: заборона вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Однак, до матеріалів заяви заявником не долучено доказів відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 та будь-яких доказів здійснення стягнення із заявника ОСОБА_1 саме за вказаним виконавчим написом №32566 від 18.03.2021.

Крім того, заявником при зверненні до суду із даною заявою не надано відповідних беззаперечних доказів та, відповідно, не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду. Крім цього, посилання заявника на існування ризиків ніяким чином не підтвердженні, оскільки не надано доказів їх існування, а лише вказано в тексті заяві, що можуть здійснюватись стягнення за вказаним виконавчим написом. Адже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що за вказаним в заяві виконавчим написом №32566 від 18.03.2021 здійснюється будь-які стягнення, а також відсутні докази на підтвердження відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не було надано достатніх доказів обставин щодо можливості заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в цій справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому в разі задоволення позову.

Відтак, враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений нею спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також не надано доказів, що за вказаним в заяві виконавчим написом №32566 від 18.03.2021 здійснюється будь-які стягнення, а також відсутні докази на підтвердження відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: