Провадження № 22-ц/802/564/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області посилаючись на такі обставини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2017 року №161/17727/16-ц припинено право власності ОСОБА_1 на його частку у квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за його частку в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 233 432,39 грн., які знаходяться на депозитному рахунку №2504 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області.

Позивач вказує, що звертався до відповідача із заявами про виплату коштів з депозитного рахунку суду, але йому було відмовлено у цьому, оскільки в квитанції про внесення депозиту була розбіжність у ініціалах позивача в справі №161/17727/16-ц.

Зазначає, що кошти йому були фактично виплачені після постановлення ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2021 року у справі №161/17727/16-ц.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки в нього не було законних підстав для відмови у виплаті коштів з депозитного рахунку суду. Також вказує, що Порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, яким керувався відповідач, не поширюється на дані відносини.

На підставі ст.625 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 23 810,10 грн., а також 3% річних у розмірі 14 005,94 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо відмови у виплаті коштів.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи, вкладені в ній та просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 06.06.2024, тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.06.2017 припинено право власності ОСОБА_1 на його частку у квартирі АДРЕСА_1 ; стягнуто з неї в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за його частку в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 233 432,39 грн., які знаходяться на депозитному рахунку № 2504 ТУ ДСА у Волинській області.

Рішення набрало законної сили 07.11.2017.

Вказаним рішенням встановлено факт внесення грошових коштів в сумі 233 432,39 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА у Волинській області Петровою Т. М. згідно з квитанцією № 15 від 07.06.2017, як грошову компенсацію за частку ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 .

06.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до ТУ ДСА України у Волинській області із заявою про виплату коштів. Листом від 06.08.2019 № 1389/04-30 його було проінформовано про порядок отримання коштів та зазначено, що 08.06.2017 на депозитний рахунок надійшли кошти в сумі 233432,39 грн. від ОСОБА_4 , які станом на 06.08.2019 наявні на депозитному рахунку територіального управління.

20.07.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до ТУ ДСА України у Волинській області з заявою про повернення коштів із депозитного рахунку із зазначеними у листі від 06.08.2019 № 1389/04-30 документами. Поданий пакет документів, йому було повернуто для приведення у відповідність до вимог законодавства та зазначено про невідповідність ініціалів особи позивача ОСОБА_3 , ініціалам особи ОСОБА_4 , вказаної у квитанції № 15 від 07.06.2017.

У зв`язку з невиплатою у добровільному порядку внесених на депозитний рахунок грошових коштів за заявою ОСОБА_1 , 09.11.2020 головним державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮУ (м.Львів) Арсенюк О. В. відкрито виконавче провадження № 63533253 з примусового виконання виконавчого листа № 161/17727/16-ц від 05.11.2020.

01.12.2020 головним державним виконавцем Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮУ (м. Львів) Арсенюк О. В. направлено вимогу виконавця до ТУ ДСА України у Волинській області про перерахунок грошових коштів, які знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА України у Волинській області на депозитний рахунок Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮУ (м. Львів) для повернення ОСОБА_1 .

Листом від 21.12.2020 № 2552/04-30 було повернуто головному державному виконавцю Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮУ (м. Львів) Арсенюк О. В. документи із значенням невідповідність ініціалів особи позивача ОСОБА_3 , ініціалам особи ОСОБА_4 , вказаної у квитанції № 15 від 07.06.2017

02.04.2021 за № 18707 до ТУ ДСА України у Волинській області скеровано вимогу головного державного виконавця Другого ВДВС у м. Луцьку ЗМУ МЮУ (м. Львів) Арсенюк О. В. про надання реквізитів депозитного рахунку ТУ ДСА України у Волинській області на якому знаходяться грошові кошти у розмірі 233432,39 грн. внесені позивачем, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/17727/16-ц від 16.06.2017. Вимога виконана листом від 05.04.2021 № 944/04-30 надано реквізити депозитного рахунку ТУ ДСА України у Волинській області.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.06.2021 за заявою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Арсенюк О. В. встановлено порядок виконання судового рішення по цивільній справі № 161/17727/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 грошової компенсації за його частку в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 233 432,39 грн., які знаходяться на депозитному рахунку № 2504 Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, шляхом стягнення з депозитного рахунку № UA0002504 (стандарту IBAN) ТУ ДСА у Волинській області грошові кошти в сумі 233432,39 грн., на користь ОСОБА_1 як грошову компенсацію за частку ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , внесену ОСОБА_3 .

Всі вищенаведені обставини були встановлені постановою Волинського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у цивільній справі №161/17727/16-ц, яка набрала законної сили.

Відповідно до принципу диспозитивності судового процесу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками спарви або витребуваних судом у передбачених законом випадках (стаття 13 ЦПК України).

Розглядаючи справу, суд вийшов за межі позовних вимог та вдався до оцінки правомірності дій та бездіяльності ТУ ДСА у Волинській області, залишивши поза увагою, що позивач обгрунтував свої вимоги посиланням на статтю 530 ЦК України та мотивував позов тим, що між ним та ТУ ДСА в Волинській області виникли зобов"язальні правовідносини після ухвалення судом рішення про присудження йому грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя. Позивач вважає, що між ним та відповідачем виникло грошове зобов"язання, яке було прострочено боржником.

Відтак, в межах предмету позову належало з`ясувати, чи дійсно виникло між ОСОБА_1 грошове зобов`язання, а якщо виникло - чи було прострочено боржником.

Перевіряючи правильність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Державна судова адміністрація України має територіальні управління.

Статтею 154 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України. Територіальні управління Державної судової адміністрації України здійснюють свою діяльність відповідно до положення про них, що затверджується Головою Державної судової адміністрації України на підставі типового положення про територіальне управління Державної судової адміністрації України.

Положенням про територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, затвердженого Головою Державної судової адміністрації України 25 вересня 2015 року, визначено, що основним завданням ТУ ДСА України в Волинській області є організаційне забезпечення діяльності місцевих судів Волинській області та фінансове забезпечення місцевих загальних судів Волинській області з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування.

Частиною другою статті 365 ЦК України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 22 червня 2012 року №758, депозитні рахунки - небюджетні рахунки, які відкриваються клієнтам в органах Казначейства для операцій з коштами, які з настанням відповідних умов підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням.

Отже, депозитний рахунок суду, який відкритий в управлінні державної казначейської служби, не є бюджетним рахунком, а є спеціальним реєстраційним рахунком для обліку депозитних сум. Кошти, які зараховуються на цей рахунок, є власністю осіб, що їх внесли та підлягають поверненню або перерахуванню за призначенням із настанням відповідних умов.

З огляду на викладене, між ОСОБА_1 та ТУ ДСА в Волинській області грошове зобов"язання не виникло та і не могло виникнути з огляду на статус цього органу по відношенню до депозитного рахунку суду та коштів, внесених фізичною особою ОСОБА_3 в порядку статті 365 ЦК України, а тому безпідставними є його вимоги про відшкодування шкоди у зв"язку з невиконанням зобов"язання боржником , яким позивач помилково вважає ТУ ДСА України в Волинській області. Саме з наведених підстав належить відмовити в позові .

В позовній заяві позивач обгрунтовує підстави звернення в порядку цивільного судочинства, зауважуючи, що відповідач є суб"єктом владних повноважень, зазначає, що на цей спір ( про відшкодування шкоди у формі 3% річних ита індексу інфляції) юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Однак ОСОБА_1 не враховано те, що він не оскаржував неправомірних дій суб"єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства, судове рішення про визнання дій суб"єкта владних повноважень неправомірними не постановлялось, у той час як підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування завданої фізичній особі шкоди суб"єктом владних повноважень є неправомірні дії.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати у доповненні або в зміні його мотивувальної та(або) резолютивної частини.

Суд першої інстанції розглянув вимоги щодо правомірності дій відповідача у цій справі, які позивачем не заявлялись , та і не могли бути заявлені в порядку цивільного судочинства, не додержавшись приписів статті 13 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи, також неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень статті 625 ЦК України до правовідносин, що виникли між сторонами є помилковим, оскільки зобов"язальні правовідносини між сторонами не виникли.

Також не мають правового значення доводи апеляційної скарги про порушення судом приписів частини першої статті 82 ЦПК України щодо преюдиції, оскільки суд вийшов за межі позовних вимог при розгляді даної справи.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те що рішення суду ухвалено без додержанням норм процесуального та матеріального права, однак виявлені порушення не слугують підставами для задоволення позову,

Ураховуючи, що висновок резолютивної частини оскарженого рішення про відмову в позові є правильним, однак мотиви прийнятого судом першої інстанції рішення не грунтуються на законі, колегія суддів дійшла висновку, що мотивувальну частину рішення належить змінити, виклавши її в редакції постанови апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2024 року в даній справі змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: