Провадження №2-н/331/7/2024
Справа № 331/54/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, вимогам Розділу ІІ ЦПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» через систему «Електронний суд» 27.12.2023 р. звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ у загальному розмірі 68 408,96 грн., за період з 01.08.2021 року по 30.10.2023 року, а також судового збору у розмірі 268,40 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України, свідчать про можливість стягувача звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу в електронній формі лише у разі наявності у боржника офіційної електронної адреси.

Однак, дослідивши відомості з Електронного кабінету ЕСІТС, заяву про видачу судового наказу про стягнення та додані до неї документи, судом встановлено, що у боржника відсутня зареєстрована офіційна електронна адреса та він не є користувачем системи Електронного суду. Крім того, заявником не долучено до заяви жодного доказу на підтвердження направлення боржнику заяви про видачу судового наказу з додатками.

Суд вважає необхідним звернути увагу на аналогію норм ЦПК України, які стосуються можливості учасника справи звернутись до суду в електронній формі.

Так, враховуючи положення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 169 ЦПК України, у разі подання до суду заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що в даному випадку заявником до заяви про видачу судового наказу не долучено доказ надсилання листом з описом вкладення боржникові копії заяви про видачу судового наказу з додатками.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява про видачу судового наказу подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі ст.ст. 161, 163, 165, 167, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Повний текст ухвали складено 10 січня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г. Скользнєва