ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1112/24 Справа № 214/9506/21 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В.М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/9506/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачки - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі - ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційні скарги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Курочкіна Ірина Сергіївна, та третьої особи приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдани Валеріївни на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року, яка постановлена суддею Прасоловим В.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт» (надалі ТОВ «Клініка Меделіт») про витребування майна з чужого незаконного володіння, який надалі уточнили.

У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна, який надалі уточнив.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2022 року об?єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна.

Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_4

20 жовтня 2022 року третя особа ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом та просив прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна, та за позовом третьої особи ОСОБА_4 з самостійними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання права власності.

Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження, за участю сторін, представника сторін, третіх осіб.

15.09.2023 адвокат Амельчишин О.В. звернувся до суду із клопотанням про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, оскільки даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів, що вбачається з положень зазначених у ст. 20 ГПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що на розгляді у Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №214/95/06 за первинним позовом засновника ТОВ «Меделіт» ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 , які є спадкоємцями майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_7 та TOB «Медєліт» про витребування у ОСОБА_3 - керівника ТОВ «Клініка Меделіт», ТОВ «Клініка Меделіт» та передання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступного обладнання з усіма комплектуючими та агрегатами: Система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МНz до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: ; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104B1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай), серійний номер SN: 581213064Е, які позивачки вважають належним їм на праві власності майном, та за зустрічними позовами засновників ТОВ «Клініка Меделіт» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до іншого засновника ТОВ «Клініка Меделіт» ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про визнання права власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за кожним по 1/2 частині на натсупне майно: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B. (Нідерланди) (серійний номер Ѕ: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104B1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай), одночасно припинивши право власності ОСОБА_1 на 1/12 частку та ОСОБА_2 на частку у праві власності на наступне майно: система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 185/03919; датчик ЕС 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер ЅN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: ; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064Е, та присудити їм грошову компенсацію в розмірі 1/12 частки ОСОБА_1 та частки ОСОБА_2 від ринкової вартості переліченого спірного майна; визнання недійсними посвідчених приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В. свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року № 1416 ОСОБА_2 , згідно якого дружині померлого ОСОБА_6 , належить 3/4 частки спадкового майна та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31.07.2021 року №1417, згідно якого ОСОБА_1 , донці померлого ОСОБА_6 , належить 1/4 частка спадкового майна, яке складається з наступного: Система ультразвукова діагностична MyLab 20 Plus, виробництва ESAOTE Europe B.V. (Нідерланди) (серійний номер SN: 40-08975) в комплекті: датчик LA 523 лінійний до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер SN: 156/24028; датчик конвексний СА 631 МН2 до Системи ультразвукової діагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер №: 185/03919; датчик EC 1123 END-FIRE CAVITY до Системи ультразвукової нагностичної MyLab 20 Plus. Серійний номер 11205201; аналізатор гематологічний автоматичний RT-7600, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co.,Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 801217009EZY; центрифуга СМ-6М виробництва ELMI Ltd. (Латвія). Серійний номер SN: 11021104В1; інкубатор термостат RTA-19, виробництва Rayto Life and Analytical Science Co./Ltd. (Китай). Серійний номер SN: 581213064Е, в частині визначення розміру часток у праві власності на спірне майно, визначивши розмір часток у праві власності на перелічене спірне майно: в розмірі 1/12 частки ОСОБА_1 та частки ОСОБА_2 ; посвідчене приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Січкар Б.В. свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.04.2021 №716 ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі ТОВ «Клініка Меделіт» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 18.07.2011, номер запису 012674.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідачів за первинним позовом та позивачів за зустрічним позовом про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області відмовлено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна закрито.

В апеляційній скарзі позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Курочкіна І.С., просять ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано того, що спір виник з приводу захисту права власності позивачок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на спадкове майно та витребування його від осіб, які його незаконно утримують. Медичне обладнання, яке є предметом спору, ніколи не належало ТОВ «Клініка Меделіт» і не належить, на балансі Товариства не перебуває, статутний капітал на вартість медичного обладнання не збільшувався, отже це майно не належить до корпоративних прав.

Судом не було враховано, що у зустрічній позовній заяві та під час судових засідань представником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ТОВ «Клініка Меделіт» зазначалося, що частина медичного обладнання належить, на думку вказаних осіб, саме їм, як фізичним особам, тому і не вносилось медичне обладнання до статутного капіталу і не розподіляється прибуток ТОВ «Клініка Меделіт».

В даній справі жодним чином не порушуються права ТОВ «Клініка Меделіт», не вирішується спір про майно Товариства, адже предметом спору є витребування майна, яке належить фізичним особам на праві власності з чужого незаконного володіння.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В апеляційній скарзі третя особа приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи триває понад процесуальні строки, визначені ЦПК України, та до цього часу не було сумнівів щодо підвідомчості спору суду загальної юрисдикції.

Зазначає, що медичне обладнання, яке є предметом спору, ніколи не належало ТОВ «Клініка Меделіт» і не належить, на балансі Товариства не перебуває, статутний капітал на вартість медичного обладнання не збільшувався, отже це майно не належить до корпоративних прав. Спір, який виник між сторонами не стосується корпоративних прав ОСОБА_1 , а тому посилання суду першої інстанції на ту обставину, що вона є учасником ТОВ «Клініка Меделіт», як на підставу визначення підвідомчості цього спору господарському суду, є помилковим.

Не погоджується й з посиланням суду першої інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №203/2501/15-ц (провадження №14- 411цс18), оскільки вказана постанова стосувалася спору щодо права власності на частку у статутному капіталі юридичної особи, а не витребування майна, яке належить фізичним особам на праві власності, з чужого незаконного володіння.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , представник відповідачів ОСОБА_3 , ТОВ «КлінікаМеделіт» та третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_4 адвокат Амелдьчишин О.В., кожен окремо, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги, як позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Курочкіна І.С., так і третьої особи приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна, суд керувався п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та виходив з того, що спір стосуються майна, яке, за змістом позову, позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають таким, що використовується у господарській діяльності ТОВ «Клініка Меделіт», співзасновником якого є ОСОБА_1 , а тому цей спір є корпоративним, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Зокрема, відповідно до положень пунктів 3, 4, 6, 13 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають:

справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі, у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як встановлено судом, позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як фізичні особи, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що їм, як спадкоємицям майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності власності належить медичне обладнання, яке незаконно утримується відповідачами, у зв?язку з чим просили суд витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Тобто, у данному випадку, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду за захистом свого права власності на майно, набуте у порядку спадкування, як фізичні особи, а, згідно положень пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги за первинним позовом стосуються майна, яке за змістом позову позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають таким, що використовується у господарській діяльності ТОВ «Клініка Меделіт», співзасновником якого є ОСОБА_1 , а тому цей спір є корпоративним, є помилковим.

Не можна погоитись з висновком суду першої інстанції й щодо зстосування до правовідносин сторін правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №203/2501/15-ц (провадження №14- 411цс18), оскільки у цй справі суд дійшов виснвоку, що, незважаючи на те, що між фізичною особою та товариством і виникли правовідносини за цивільно-правовим договором, однак цей договір стосується набуття корпоративних прав позивачкою; звідси правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, тоді як у даному спорі позивачками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ставиться питання щодо захисту їх корпоративних прав.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_1 є співзасновником ТОВ «Клініка Меделіт» не є підставою для віднесення цього спору до господарської юрисдикції, адже, як вже зазначалося вище, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, а у данному випадку ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом свого права власності, як фізична особа, а не як співзасновник ТОВ «Клініка Меделіт».

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна теж підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки, згідно п. 13 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами, й таких обставин у справі не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, при подальшому розгляді справи, суду слід врахувати, що ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна, та за позовом третьої особи ОСОБА_4 з самостійними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання права власності, та, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не вирішив питання щодо позову третьої особи ОСОБА_4 з самостійними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Клініка Меделіт», приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В., про визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Курочкіна Ірина Сергіївна, та третьої особи приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдани Валеріївни - задовольнити.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2023 року скасувати та направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт», ОСОБА_4 , приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна, про визнання недійсним договору про поділ спадкового майна, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину спільного майна, визнання права власності на частину спільного майна, та за позовом третьої особи ОСОБА_4 з самостійними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Клініка Меделіт», приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна, про визнання права власностідо Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: