Справа №442/4801/23
Провадження №2/442/65/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.,

секретар судового засідання - Антоненко В.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Даньків О.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Партики О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання демонтувати кований навіс,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом про зобов`язання демонтувати кований навіс.

Позов мотивує тим, що їй належить на праві власності разом з іншими членами сім`ї квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 - власник квартири АДРЕСА_2 , що проживає поверхом нижче, прилаштувала до бетонної плити балкону позивача водозливну бляху, чим захистила ложе свого балкону від прямого попадання туди опадів. Таке самочинне влаштування водозливної бляхи (кованого навісу) негативно позначається на бетонній плиті балкону позивача, бо призводить до його додаткового зволоження, а відповідно - до руйнування. З метою досудового врегулювання зазначеного спору вона зверталася із відповідною заявою в поліцію, де згідно інформаційного листа від 03.01.2022 її повідомлено, що позаяк мають місце цивільно-правові відносини, то наявний між нею та відповідачкою спір може вирішуватись тільки в судовому порядку. На її чергове звернення до міського голови м. Дрогобича, його перший заступник І.Герман в інформаційному листі від 28.11.2022 підтверджує, що при огляді з виїздом на місце виявлено монтаж кованого навісу для покрівлі балкону ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначений навіс закріплений до капітальної стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 та частково до нижньої залізобетонної площадки балкону заявника. Також повідомив, що вирішення її звернення можливе за мировою згодою (шляхом добросусідства) або за рішенням суду. Відповідач відмовилась вирішувати дане питання шляхом добросусідства. Зважаючи на вказане, просить задоволити позов.

Відповідач подала відзив, де вказала, що вимоги позивача незаконні, необгрунтовані, а тому проти їх задоволення заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. Вказує, що їй на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Співвласником даної квартири також був її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік позивача ОСОБА_5 постійно курив на балконі, а недопалки та сірники навмисно кидав на її балкон. Особливо нахабно він став себе поводити після смерті її чоловіка. Він пропалив вагонку на її балконі, застелені килимки, пропалював одяг, який висушувався, і навіть кілька раз недопалки залітали до квартири у відчинені двері та пропалювали її паркет. Вимоги припинити такі небезпечні для її майна дії чоловік позивача сприймав ненадовго, і за деякий час продовжував це робити. У травні 2021 року вона замовила дашок над своїм балконом, щоб насамперед захистити речі на балконі від знищення і квартиру від пожежі. Дашок прикріплено до тонких кованих опор, які у свою чергу прикріплені до стіни її балкону і не дотикаються до бетонної плити балкону позивача, що підтверджується актом ОСББ «Прометей 108» від 06.09.2023. Ніяких втручань у бетонну плиту балкона позивача не відбулося, нею лише захищено прозорим дашком власне житло, тому твердження позивача про втручання у плиту балкону останньої, що призводить начебто до його руйнування, не заслуговують на увагу. Зважаючи на вказане, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання демонтувати кований навіс - відмовити повністю.

Позивач подала заяву про зміну підстави позову в порядку ч. 3 ст 49 ЦПК України. Вказала, що у долученому до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи у даній цивільній справі від 26.01.2024 встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках, що призводить до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення сумісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається (згідно п. 1.4.4 "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Держміськжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. №76). Натомість, відповідач над балконом згаданої квартири АДРЕСА_5 влаштувала дашок з металоконструкцій по довжині всього балкону з виступом по горизонталі від балкону назовні на 0,65 м. У матеріалах цивільної справи відсутні дозвільні документи на влаштування дашка над балконом квартири АДРЕСА_5 . Крім цього, як зазначається у мотивувальній частині зазначеного висновку експерта, на фотографії у матеріалах цивільної справи №442/4801/23 (аркуш 5) видно, що всі криволінійні частини дашка мають кріплення скобами до нижньої балконної залізобетонної плити квартири АДРЕСА_6 . При цьому дуга з профільної труби, окрім кріплення скобою, завиткового кронштейну немає. Зазначене свідчить, що відповідач по справі за період від дати подання позову (05 липня 2023 р.) і по дату проведення судово-будівельної експертизи додатково провела зміни в кріпленні дашка свого балкону. Зважаючи на зазначене, просить зобов`язати відповідача знести (демонтувати) закріплений до капітальної стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 та частково до нижньої залізобетонної площадки балкону квартири АДРЕСА_6 кований навіс для покрівлі балкону ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та, будучи допитаною в якості свідка, пояснила, що відповідач, на її переконання, зробила їй пакість, встановивши над своїм балконом дашок. Якщо випаде багато снігу, то такий буде рівно з її балконом, якщо дощ, - краплі відбиваються на балкон. Вона зверталась до голови ОСББ, в поліцію, міську раду. І лише після подання позову до суду, згаданий навіс перевстановили нижче. Відповідач перевстановлювала його вже тричі. До нижньої плити балкону її квартири цей дашок вже не дістає, однак, коли падає дощ, то відбиває їй по балконі. Недопалки відбиваються від дашка і залітають їй на балкон. Вважає, що відповідачка могла засклити свій балкон, так як зробили більшість сусідів. Просить задоволити позов.

Представник позивача адвокат Даньків О.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та доповнив, що спершу балконний навіс відповідачки був прикріплений до залізобетонної плити балкону квартири позивачки, а вже під час розгляду справи навіс був опущений, після проведення відповідних робіт. Позивач зверталася до міської ради, але оскільки на даний час перевірки не проводяться, то там рекомендували звернутися до суду. Спірний навіс на даний час вже не торкається балконної плити позивачки, однак, такий виходить за її межі. Отже, на переконання сторони позивача, вказаний дашок встановлений без дозвільних документів та псує вигляд фасаду будинку, чим також створює дискомфорт ОСОБА_1 . Просить задоволити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Партика О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримавши викладене у відзиві. Відповідач пояснила, що навіс над її балконом опускали нижче (після звернення ОСОБА_1 з позовом до суду), щоб такий не торкався балконної плити позивачки.

Представник відповідача пояснила, що жодних втручань у нижню бетонну плиту балкону позивача відповідач не здійснювала. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Спірний навіс не чинить жодних перешкод у користуванні позивачем своїм майном. Порушення прав останньої не підтверджується жодними доказами. Згаданий дашок встановлений відповідачем для захисту її балкону, оскільки падають недопалки, засікає дощ тощо. Експертиза встановила, що спірний навіс не прикріплений до балконної плити квартири позивачки і не може створювати пошкоджень. Зазначає, що знесення майна особи є крайнім втручанням у її право. Натомість, право позивачки не порушено, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши сторін та їх представників, врахувавши показання свідка, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з листом виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 28.11.2022 за №3-24/6543, працівниками виконавого комітету Дрогобицької міської раи зійснено огляд з виїздом на місце, в зв`язку з чим витявлено монтаж кованого навісу для покрівлі балкону ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначений навівс закріплений до капітальної стіни багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_4 та частково до нижньої залізобетонної площадки балкону ОСОБА_1 . Зазначено, що вирішення звернення ОСОБА_1 можливе за мировою згодою (шляхом добросусідства) або за рішенням суду.

Відповідно до листа Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області від 03.01.2022, у результаті проведеної перевірки встановлено, що по факту монтажу кованого навісу ОСОБА_7 вбачаються цивільні прововідносини, спори по яких вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 15.09.2014 серії САК №578143, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Згідно з довідкою про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення від 23.07.2014 за №110, у квартирі за адресою: АДРЕСА_7 , прописані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Як вбачається з акту ОСББ "Прометей 108" від 06.09.2023, дашок встановлений над балконом цієї квартири ( АДРЕСА_5 ) не закріплено до бетонної плити балкону квартири АДРЕСА_6 . У результаті обстеження встановлено, що на день перевірки 06.09.2023 о 16 год 50 хв дашок закріплено до несучої стіни квартири АДРЕСА_5 з фасадної частини будинку та не чіпає бетонну плиту балкону квартири АДРЕСА_6 .

Відповідно до висновка експерта ОСОБА_10 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 26.01.2024 у справі №521/2024, елементи металового дашка, влаштованого над балконом квартири АДРЕСА_5 , не прикріплені до нижньої поверхні залізобетонної площадки балкону квартири АДРЕСА_1 . Завданих пошкоджень залізобетонній плиті балкону квартири АДРЕСА_4 не спостерігається. За такої конструкції металевого дашка над балконом квартири АДРЕСА_5 у разі виникнення навантаження від снігу, від промерзлої води чи від інших сил на дашок не можуть бути завдані механічні пошкодження залізобетонній плиті балкону квартири АДРЕСА_6 , розташованого вище.

Відповідно до частини 4 статті 357 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав.

Крім цього, відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до змісту пункту 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування, а у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Частиною 7 статті 376 ЦК України та статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що демонтаж об`єктів самовільного будівництва відбувається виключно на підставі рішення суду за наслідками розгляду відповідних позовів органів місцевого самоврядування та державного архітектурно-будівельного контролю.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей об`єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Отож, збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), допустиме лише за умови, якщо неможливо здійснити перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21.04.2016, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, сам факт того, що влаштування водозливної бляхи (кованого навісу) є самочинним будівництвом, не є підставою для задоволення вимог ОСОБА_1 про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання частини сьомої статті 376 ЦК України.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі №320/1889/17-ц.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки висновком експерта встановлено, що елементи металевого дашка, влаштованого над балконом квартири відповідача, не прикріплені до балкону позивача, пошкоджень такого не виявлено, спростовано твердження позивача про можливість руйнування залізобетонної плити балкону квартири АДРЕСА_6 шляхом зволоження її від снігу чи від промерзлої води, тобто, вищенаведене засвідчує відсутність порушення прав позивача.

Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення її прав унаслідок здійсненого відповідачем спірного дашку над балконом останньої, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 77-82, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання демонтувати кований навіс відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2024.

Суддя М.М. Грицай