Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/502/24
Єдиний унікальний №732/1572/24
Рішення

Іменем України

11 грудня 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді- Вовченка А.В.,

за участю секретаря - Мошенець Л.М.,

представника позивача ТОВ «Коллект Центр» -адвоката ІсаковаД.Г., в режимі

відеоконференції,

представника відповідача - адвоката Сидоренка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з залі суду м. Ічня

цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 193,57 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс", був укладений Договір позики №2200387 (далі - Договір), відповідно до умов якого, Кредитодавець надав відповідачу кредит, в розмірі 8000,00 грн, строком на 15 днів, а відповідач зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

27.08.2021 було укладено договір №27/08-1, відповідно до якого ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2200387.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2200387.

Враховуючи положення ст.ст.514,516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №2200387 від 18.06.2021.

Загальний розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16192,57 з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 8000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 6348 грн. 00 коп, інфляційні збитки

525,56 грн, нараховані 3% річних 119,01 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

15.11.2024 представником відповідача до суду подано заяву про продовження строку для подання відзиву.

Ухвалою від 25.11.2024 відповідачу ОСОБА_1 поновлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У відзиві , поданому представником відповідача - адвокат Сидоренко О.В. зазначив наступне.

Відповідачу, гр. ОСОБА_1 , невідомі будь-які обставини укладення кредитного договору № 2200387 із кредитором ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ М1КРОФІНАНС». Він жодним чином не брав участі у переговорах, підписанні чи оформленні цього договору. Зокрема, жодного разу не погоджувався на отримання будь-якого кредиту або іншого фінансового зобов`язання перед кредитором. Відповідач не отримував жодних коштів за кредитним договором № 2200387 ні шляхом видачі готівки з каси кредитодавця, ні шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, а тому жодних зобов`язань щодо повернення кредитних сум чи нарахованих відсотків у нього перед позивачем не виникало. Відповідач ніколи не мав власного мобільного номеру телефону. Фінансовий номер НОМЕР_1 , котрий вказаний у Заявці на отримання кредитних коштів та встановлення ділових відносин між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 не належить йому. Контактні особи (додаткові номера): +34; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 теж належать особам, яких він не знає. Вище викладене свідчить про неправомірні дії працівників ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», котрі від імені ОСОБА_1 уклали кредитний договір Де 2200387 з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС».

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, важливою ознакою існування кредитних правовідносин є встановлення факту та моменту переданий грошей.

На підтвердження видачі коштів позивачем було додано документ невідомого походження, що за формою нагадує графічне відображення видаткового чеку, котрий завірений директором кредитора ТОВ «Бі ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС».

Стаття 3 Закону № 265 визначає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або у безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу ПРРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі

відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Наказом МФУ від 21.01.2016 № 13 було затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (далі-положення). Відповідно до положення, фіскальний чек видачі коштів має містити заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29), фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО». За даними ідентифікаторами можна відслідкувати реєстрацію фіскального чеку у електронній системі податкової служби на сайті: https://cabinet.tax.gov.ua/cashregs/check Провівши перевірку, в електронній системі за реквізитами доданого до позовної заяви чеку, інформацію знайдено не було. Вважаю, поданий чек не належним доказом, з якого не можливо встановити фактичні обставини справи. Інших доказів стосовно які б підтверджували видачу коштів за кредитним договором немає.

Звертає увагу суду, що сторона позивача не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем коштів за кредитним договором. Факт передачі та отримання грошових коштів за договором має підтверджуватися документами, що беззаперечно свідчать про виконання кредитором свого зобов`язання. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-бЗцсІЗ (на яку послався суд апеляційної інстанції), від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15 (провадження № 61 -42915св 18) та від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам но собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

Позивач в позовній заяві зазначає: загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2200387 від 18.06.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної

заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16192,57 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 6348,00 грн., заборгованість за комісіями - 1200,00 грн., інфляційні збитки - 525,56 грн., нараховані 3% річних - 119,01 грн.

Відповідач не погоджується із даним розрахунком заборгованості, вважаємо його штучно завищеним, а відтак неправомірним. Пунктом 1.3. договору №2200387 встановлено розмір (сума) кредиту: 8000,00 грн. Відповідно до пункту 1.4. Кредит надається строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту - 03.07.2021 року. Пунктом 1.5 встановлено, що з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1.0000%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю процент за користування грошовими коштами, по дорівнює 15,00% від суми кредиту, тобто 1200,00 грн. У паспорті кредиту вказано річну ставку кредиту - 365%, що узгоджується з попередніми умовами. Таким чином, заявлена позовна вимога у стягненні 6348 грн. є значно завищеною.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо неправомірності стягнення коштів визначених як заборгованість за комісією, зазначаємо наступне. Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 202/5330/19) у кредитному договір не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлено щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно зі ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

За таких обставин умова кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемною відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону. У кредитному договорі не вказано, за яку саме послугу позивач встановив комісію. Умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту. Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і їх погодження із споживачем при укладенні договору, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначені правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року (справа № 755/11636/21) та від 16 листопада 2022 року (справа № 755/9486/21). Аналізуючи умови договору, слід прийти до висновку, що позивачем не подано доказів у відповідності до ст.ст. 76-80 ЦПК України, які б підтверджували, які саме послуги надаються відповідачеві за котрі необхідно здійснювати сплату комісії, а тому суд прийшов до переконання про те, що відповідач не зобов`язаний сплачувати таку комісію, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

П. 15 Прикінцевих положеннь Цивільного кодексу встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

3 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". За таких обставин стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є протиправним.

Щодо позовної вимоги стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. не відповідають критерію реальності та розумності таких витрат, а також їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Витрати на правничу допомогу з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є завищеним і не відповідають складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт. Враховуючи специфіку діяльності ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» неодноразово зверталося до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості, про що є відповідні відомості у Єдиному державному реєстрі судових рішень, зокрема на розгляді Ічнянського районного суду за 2024 рік уже перебувало 17 справ, у яких ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» позивачем. Дані позовні заяви є шаблонними, та не потребують багато часу для їх підготовки. Також, варто звернути увагу, що у поданих документах на підтвердження витрат, не здійснено детального опису виконаних робіт.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ. присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 178 ЦПК України в задоволенні позовних вимог ТОВ

«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до гр. ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

У відзиві на позов представник позивача зазначає, що відповідно до заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «Бі Ел Джі Мікофінанс» та ОСОБА_1 відповідач підтвердив, що кредитний договір №2200387, паспорт споживчого кредиту та заявка на отримання кредитів підписано позичальником 18.06.2021 року. Позичальнику видано кредитні кошти у розмірі 8 000 грн., що підтверджується видатковим чеком від 18.06.2021 року. Відтак посилання відповідача на те, що договір є неукладеним , є безпідставними та такими , що не підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема не надано доказів вчинення шахрайських дій, того що підпис на документі (договорі) не належить безпосередньо відповідачеві.

У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що відповідач не отримував жодних коштів за кредитним договором, оскільки факт отримання коштів не підтверджено належними доказами. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Сидоренко О.В. в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки факту отримання ОСОБА_1 коштів не підтверджено належними документами.Окрім того адвокат Ісаков Д.Г. не правомочний представляти інтереси ТОВ «Коллект Центр», оскільки договір на надання правової допомоги укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс». Доказів того, що адвокат Ісаков Д.Г. є одним із членів цього об`єднання немає.

Вислухавши доводи сторін , проаналізувавши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку .

Судом встановлено, що 18.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ "Бі Ел Джі Мікрофінанс", був укладений Договір позики №2200387 (далі - Договір), відповідно до умов якого, Кредитодавець надав відповідачу кредит, в розмірі 8 000,00 грн, строком на 15 днів.

27.08.2021 було укладено договір №27/0/-1 відповідно до якого ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2200387.

10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь позивача заборгованості за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2200387.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №2200387.

Загальний розмір заборгованості, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16 193,57 грн. з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 8000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 6348 грн. 00 коп, інфляційні збитки 525,56 грн, нараховані 3% річних 119,01 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

3 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". За таких обставин стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є протиправним.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункти 29-31).

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам но собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц (провадження № 61 -22477св 18), від 26 лютого 2020 року у справі № 205/5292/15-ц (провадження № 61 -3741 св 19). п. З, 4, ч.І статті 264 ЦПК України, зобов`язує суд встановити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Факт передачі та отримання грошових коштів за договором має підтверджуватися документами, що беззаперечно свідчать про виконання кредитором свого зобов`язання. Сторона позивача не надала належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем коштів за кредитним договором.

Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів та момент їх отримання матеріалами справи не підтверджується, а твердження сторони позивача щодо отримання кредиту відповідачем судом відхиляється.

Також суд звертає увагу , що у розрахунку заборгованості за договором позики відображена заборгованість за комісією. Разом із тим, умови кредитного договору від

18.06.2021 року №2200387 не містять домовленості сторін щодо комісії та порядку її нарахування. За таких обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність нарахування заборгованості з комісії у розмірі 1200 грн, а тому така стягнутою бути не може, у зв`язку із чим вимога щодо її стягнення задоволенню не підлягає.

Беручи до увагивище викладене, суд прийшов до висновку про те , що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача задоволенню не підлягають.

Оскільки в позові ТОВ «Коллект Центр» суд відмовляє , то відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України всі витрати покладаються на позивача, в тому числі і витрати на надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", , місцезнаходження якого: вул. Мечнікова,3, оф. 306, в м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення виготовлено 11 грудня 2024 року.

Суддя А. В. Вовченко