УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до російської федерації, ОСОБА_2 , треті особи: Харківська міська рада, Малоданилівська селищна рада, Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до відповідача Російської Федерації, ОСОБА_2 , треті особи: Харківська міська рада, Малоданилівська селищна рада, Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про відшкодування моральної шкоди, відповідно до якого просить суд призначити виплату моральної компенсації на його користь у розмірі 1 000 000 000 грн. та на користь Почесного консульства Республіки Албанія у розмірі 1 000 000 000 євро шляхом списання коштів відповідачів, які будуть знаходитися під управлінням Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у межах ухвали суду по суті позову.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2023 року позовну заяву передано судді Юрлагіній Т.В.

Так, після надходження позовної заяви суд вирішує питання щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, або відкриває провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини ; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.4, 5, 6 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 4, 5, 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить стягнути з держави Російська Федерація та ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000 000 000 грн. та на користь Почесного консульства Республіки Албанія моральну шкоду у загальному розмірі 1 000 000 000 євро.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

В порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не долучив до матеріалів позовної заяви обґрунтованого розрахунку суми, яку просить стягнути з відповідачів.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він зареєстрований на території Малоданилівської селищної ради, вказавши адресу: АДРЕСА_1 . Також зазначив, що 11 березня 2022 року по житловому будинку, в якому проживав Почесний консул Республіки Албанія у м. Харкові ОСОБА_1 було завдано артилерійського обстрілу снарядами «смерч», внаслідок якого будинок був частково зруйнований. Однак доказів на підтвердження проживання на території Київського району м. Харкова не надано, як і не надано доказів на підтвердження обставин зруйнування його житла.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Положення цивільного процесуального закону передбачає альтернативну підсудність позовів про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, а саме: за місцем знаходження відповідача (частини 2 статті 27 ЦПК України); місцем проживання чи перебування позивача (частина 17 статті 28 ЦПК України).

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертаючись з даною позовною заявою до Київського районного суду м. Харкова не зазначив свого місця проживання чи перебування, не надав жодного доказу, який би підтверджував факт проживання/перебування ОСОБА_1 у Київському районі м.Харкова.

Дана обставина позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи.

Крім того, за змістом позовної заяви Почесне консульство Республіки Албанія приєднується до цивільного позову, вважає себе Позивачем 2 і залишає за собою право уточнювати суми матеріальних та моральних збитків.

Однак, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

До позову не додано жодного доказу в обґрунтування заявленого позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (стаття 2 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Суддя зазначає, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

До позовної заяви ОСОБА_1 такого доказу долучено не було.

Натомість, у позовній заяві позивач, просить відтермінувати (відстрочити) сплату судового збору у повному обсязі з грошових коштів, стягнутих з відповідачів. Вказане клопотання є необґрунтованим, документально не підтвердженим, та таким, що не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує завдану моральну шкоду самим фактом повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо відстрочення сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинні бути наведені обставини, котрі свідчать про наявність скрутного матеріального становища особи, та подати суду відповідні докази.

При цьому, позивачем до матеріалів позову не додано жодного належного доказу та обгрунтування необхідності відстрочення сплати судового збору, а відтак клопотання, на думку суду, є необґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 вказаного закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою передбачена сплата судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Позивач просить стягнути з російської федерації та ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 000 грн., а отже до сплати позивачем підлягає судовий збір у розмірі 13 420,00 гривень.

Крім того, згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою передбачена сплата судового збору урозмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач просить стягнути з російської федерації та ОСОБА_3 моральну шкоду на користь Почесного консульства Республіки Албанія в розмірі 1 000 000 000 євро, а отже до сплати позивачем 2 підлягає судовий збір у розмірі 939 400,00 гривень.

При цьому слід зауважити, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (ВС/КЦС від 28 листопада 2018 р. у справі № 761/11472/15-ц).

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява має бути залишена без руху із наданням позивачам строку для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до російської федерації, ОСОБА_2 , треті особи: Харківська міська рада, Малоданилівська селищна рада, Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Юрлагіна