Справа № 199/114/22
(2-др/199/41/24)
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заявупредставника відповідача адвоката Керницької Ілони Романівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемного договору шляхом стягнення грошових коштів,
Представник відповідача адвокат Керницька І.Р. звернулася до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемного договору шляхом стягнення грошових коштів, посилаючись в її обґрунтування на те, що постановою Верховного Суду від 29.11.2023 касаційну скаргу ТОВ «Порше лізинг Україна» залишено без задоволення. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2022 та постанову Дніпровського апеляційного суд від 15.02.2023 змінено. Виключено з мотивувальних частин рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2022 та постанови Дніпровського апеляційного суд від 15.02.2023 посилання судів щодо непідтвердження та недоведення представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу. Виключено з резолютивної частини рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2022 третій абзац. В іншій частині рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2022 та постанову Дніпровського апеляційного суд від 15.02.2023 залишено без змін.
Представник позивача адвокат Цибульський В.В. у письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Як зазначається адвокатом Цибульським В.В., представником позивача, представником відповідача дійсно було заявлено, що докази понесення відповідачем витрат на правову допомогу будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак дана заява не була належним чином обґрунтована та представником відповідача не було зазначено поважні причини з яких вона не може подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат. Саме лише посилання на статтю ЦПК не дає правових підстав для подачі документів після винесення судового рішення, для цього необхідні поважні причини, які представником відповідача наведені не були.
На переконання представника позивача, заявлені адвокатом Керницькою І.Р. витрати в сумі 15 000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.
Окрім того, це не єдиний спір, який розглядався між тими самими сторонами в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська (справи №199/8800/20 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, №199/8776/17 про захист прав споживача, визнання договору недійсним), що свідчить про те, що участь у даній справі не потребувала якихось спеціалізованих знань та не є надзвичайно складною. Адвокат Керницька І.Р. здійснювала представництво ОСОБА_1 у вищезазначених справах, відтак, вона була обізнана з матеріалами справи, які стосуються відносин, що склались в результаті укладення договору фінансового лізингу №00009242 від 20.12.2013 р. між ТОВ «Порше лізинг Україна» та ОСОБА_1 . Окрім того, представник відповідача направив до суду акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №6 від 23.12.2019 р. відповідно детального опису робіт в якому було надано послуг на суму 14 000,00 грн., а загальна вартість супроводження справи в суді першої інстанції заявлена у розмірі 15 000,00 грн.
ТОВ «Порше лізинг Україна» не погоджується з наведеними у акті приймання-передачі виконаних робіт від 01.07.2022 р. кількістю годин та відповідною їх вартістю, оскільки надання консультації (3 год.) та підготовка процесуальних документів (8 годин 40 хв.) не є виправданим у даній категорії справ та є значно завищеною.
У доказах понесених витрат відсутня квитанція (касовий чек/банківська виписка) про оплату витрат на правову допомогу, що в свою чергу не дає можливості перевірити чи дійсно такі послуги були оплачені.
На переконання представника позивача, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:
зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;
суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;
суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Необхідність виклику сторін або інших учасників справи в судове засідання відсутня (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Постановою Верховного Суду від 29.11.2023 р. касаційну скаргу представника відповідача адвоката Керницької І.Р. задоволено: рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суд від 15 лютого 2023 року змінено, виключено з мотивувальних частин рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суд від 15 лютого 2023 року посилання судів щодо непідтвердження та недоведення представником відповідача адвокатом Керницькою Ілоною Романівною понесених витрат на правову допомогу, виключено з резолютивної частини рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2022 року третій абзац.
Як встановлено Верховним Судом у зазначеній вище постанові, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката по суті судами вирішена не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Як встановлено судом, 19.07.2022 р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача адвоката Керницької І.Р. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відправлена поштою 02.07.2022 р. (Т. 1 а.с. 212 216), до якої долучено: акт приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 01.07.2022 р. до договору про надання правової допомоги №6 від 23.12.2019 р.
Відповідно до згаданого акту були надані такі послуги:
1. зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи. Аналіз позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна» доМартинця С.А. про стягнення плати за користування об`єктом лізингу, дослідження додатків до позовної заяви. Надання консультацій з практичного застосування норм цивільного, цивільно- процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між клієнтом та ТОВ «Порше Лізинг Україна», які виникли у зв`язку з поданням позовної заяви про стягнення плати за користування об`єктом лізингу.
На дану послугу витрачено 3 години, вартість однієї години 1 200,00 грн., вартість наданої послуги 3600,00 грн.;
2. підготовка та подання до суду першої інстанції відзиву від 10.02.2022 (на 8 арк.) на позовну заяву ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення плати за користування об`єктом лізингу. На дану послугу витрачено 8 годин, вартість однієї години 1 200,00 грн., вартість наданої послуги 9600,00 грн. (Т. 1 а.с. 217).
3. підготовка та подання до суду першої інстанції письмового заперечення від 07.06. 2022 на клопотання та письмових пояснень у справі від 24.06.2022р. На дану послугу витрачено 20хвил., вартість однієї години 1 200,00 грн., вартість наданої послуги 9600,00 грн. (Т. 1 а.с. 217).
Усього витрачено 11 год. 40 хвил.; вартість виконаних робіт 14 000,00 грн. (Т. 1 а.с. 217 звор.).
Представник відповідача повідомив про те, що після подання суду відповідачем доказів в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, з позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 117) та надав договір №6 від 23.12.2019 р. про надання правової допомоги (а.с. 118), та додаток №4 до нього (а.с. 120), згідно з яким визначена плата за 1 годину роботи адвоката відповідно до п. 3.2 договору про надання правової допомоги (1200,00 грн. за представництво інтересів клієнта в суді 1 інстанції), плата за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (1500,00 грн.), касаційної інстанції (2 000,00 грн.), розмір гонорару тощо, а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 121) та ордер (а.с. 122).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником відповідача приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України в частині строку подання доказів про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, дотримані: заява відправлена засобами поштового зв`язку 02.07.2022 р. (Т. 1 а.с. 219).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такі документи суду надані (Т. 1 а.с. 118 122).
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявляє, що докази понесення відповідачем витрат на правову допомогу (зокрема, але не виключно: акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги; платіжні доручення (квитанції) на оплату послуг адвоката; інші докази понесення позивачем витрат на правову допомогу) будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (Т. 1 а.с. 117).
В той же час суд не погоджується із слушністю доводів представника позивача щодо того, що надання консультації (3 год.) та підготовка процесуальних документів (8 годин 40 хв.) не є виправданим у даній категорії справ та є значно завищеною.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Такий обов`язок представником позивача не виконаний.
Таким чином, суд погоджується із слушністю доводів представника відповідача, що такі витрати є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим заява представника відповідача підлягає задоволенню.
Керуючись . 1 та ч. 3 ст. 3, ст.ст. 15, 137, п. 1 ч. 2 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача адвоката Керницької Ілони Романівни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемного договору шляхом стягнення грошових коштів задовольнити.
Доповнити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2022 р.у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемного договору шляхом стягнення грошових коштів наступним абзацом: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (ідентифікаційний код 35571472, м. Київ, просп. Павла Тичини, буд. В) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Дата складення повного судового рішення 10.06.2024 р.
Додаткове рішення може бути оскаржено.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї