ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2024 року

м. Харків

справа №643/12841/23

провадження №22-ц/818/2068/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач - Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми державної соціальної допомоги,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2024 року, постановлене суддею Довготько Т.М.

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Управління соціального захисту населення звернулось до суду із позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 10707,00 гривень та судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради суму державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 10707 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріалам справи та наданим доказам. Апелянт наголошує, що закон не передбачає права на припинення виплат у разі працевлаштування матері. Крім того, вона отримала 930,75 грн не за рік роботи а одноноразово. Вважає, що статус одинокої матері не змінюється при отриманні заробітної плати, тим більш, яка менша прожиткового мінімума.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про доходи, для отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, що є підставою для стягнення безпідставно набутих відповідачем коштів. Підстав для застосування строків позовної давності не вбачається, оскільки про порушення своїх прав позивачу стало відомо 10.03.2021.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що що 14.07.2018, 28.01.2019, 22.07.2019, 24.01.2020 ОСОБА_1 зверталась до Управління з заявами про призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 18.07.2018 призначено ОСОБА_1 допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.07.2018 по 31.12.2018 в розмірі 1944,00 грн.

Розпорядженням від 23.11.2018 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 з 01.12.2018 по 31.12.2018 в розмірі 2027,00 грн.

Рішенням про призначення допомоги від 04.03.2019 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.01.2019 по 30.06.2019 в розмірі 2027,00 грн.

Рішенням про призначення допомоги від 19.09.2019 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.07.2019 по 31.12.2019 в розмірі 2118,00 грн.

Розпорядженням від 22.11.2019 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 з 01.12.2019 по 31.12.2019 в розмірі 2218,00 грн.

Рішенням про призначення допомоги від 12.02.2020 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 одиноким матерям (з урахуванням доходів) з 01.01.2020 по 30.06.2020 в розмірі 2218,00 грн.

Відповідно до пункту 48 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2001 №1751, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги.

Як вбачається з повідомлення ТОВ «Спеціалізована компанія «ФАРЕС» від 03.03.2021 Вих.№ 11 наданого на запит Управління, ОСОБА_1 працювала з 24.04.2018 по 24.12.2019 та отримувала доходи за 2018 рік в розмірі 7641,95 грн., за 2019 рік в розмірі 13771,83 грн.

Разом з тим, в розділі II «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, які були надані ОСОБА_1 14.07.2018, 28.01.2019, 22.07.2019, 24.01.2020 під час звернень для призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям останньою не були зазначені доходи отримані від ТОВ «Спеціалізована компанія «ФАРЕС».

Рішенням від 18.03.2021 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 одиноким матерям (з урахуванням доходів): з 01.07.2018 по 30.11.2018 в розмірі 1772,54 грн., з 01.12.2018 по 31.12.2018 в розмірі 1855,54 грн., з 01.01.2019 по 30.06.2019 в розмірі 1561,62 грн.

Рішенням від 31.03.2021 зроблено перерахунок допомоги ОСОБА_1 одиноким матерям (з урахуванням доходів): з 01.07.2019 по 30.11.2019 в розмірі 1596,37 грн., з 01.12.2019 по 31.12.2019 в розмірі 1696,37 грн., з 01.01.2020 по 30.06.2020 в розмірі 1591,97 грн.

Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 1388 від 08.04.2021 переплата допомоги ОСОБА_1 за період з 01.07.2018 по 30.06.2020 склала 10707,00 грн.

12.05.2021 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про перерахунок державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти на загальну суму 10707,00 грн.

Звертаючись до суду із позовом, Управління соціального захисту населення посилався на те, що при заповненні заяви на отримання допомоги відповідачкою не було зазначено про доходи отримані від ТОВ «Спеціалізована компанія «ФАРЕС», тим самим надано недостовірні відомості.

Допомога одиноким матерям призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII, та відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751.

Громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2811-XII громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 18-1 Закону № 2811-XII, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентним органом іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішення про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Статтею 18-2 Закону № 2811-XII передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Відповідно пункту 34 Порядку № 1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно- технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Попередні шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям (далі - період, за який враховується дохід).

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Склад сім`ї особи, яка звертається за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, визначається на дату звернення за її призначенням. Допомога на дітей одиноким матерям призначається на кожну дитину.

Розмір допомоги на дітей одиноким матерям перераховується з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення її отримувача до органу соціального захисту населення.

Відповідно до пункту 35 Порядку № 1751 для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики і дні - декларація); 3) довідка про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; 4) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, із зазначенням підстави для внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або виданий компетентним органом іноземної держави документ про народження, в якому відсутні відомості про батька, за умови легалізації такого документа в установленому законодавством порядку; 5)копія свідоцтва про народження дитини.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісячно по місяць досягнення дитиною 18-річного віку. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців ( пункт 36 Порядку № 1751).

Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію про доходи при заповненні заяви для отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у застосуванні строку позовної давності, оскільки такий строк не пропущений.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог і доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування даного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

О.Ю.Тичкова