Справа № 715/615/24
Провадження № 2-о/715/92/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

за участю присяжних Дудуц Н.К., Німіджан А.О.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Сучевенська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки посилаючись на те, що він є внуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що баба хворіє хронічним психічним захворюванням: «судинна деменція з психотичним включенням, судомним синдромом та хвороба Альцгемера», внаслідок чого не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, а тому, потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Тому просить визнати її недієздатною та призначити його опікуном для забезпечення можливості реалізації її особистих прав.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що вимоги заяви підтримує повністю, просить суд заяву задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Представник заінтересованої особи Сучевенської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак, від сільської ради на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої Сучевенська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області не заперечує проти вимог заявника та просить розглянути справу у відсутності їхнього представника.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 17.04.2024 року № 590, за станом свого здоров`я, бути присутньою особисто в судовому засіданні вона не може та не може у разі необхідності давати пояснення по суті справи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Москалюк Н.М. в судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати в її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 17.04.2024 року № 590, ОСОБА_3 хворіє хронічним, тобто, стійким психічним захворюванням у формі судинної деменції (недоумства) з психотичними розладами та з судомним синдромом. Оскільки психічне захворювання, на яке страждає ОСОБА_3 відноситься до категорії хронічних, тобто, стійких психічних захворювань, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частині 1 ст.300 ЦПК України закріплено вимогу про вирішення рішенням суду питання про призначення піклувальника чи опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже, така регламентація відносить до сфери судової юрисдикції та повноважень суду призначення піклувальників чи опікунів.

При цьому функції опіки та піклування залишаються за органами опіки та піклування, у тому числі щодо осіб, які обмежені у цивільній дієздатності або визнані недієздатними судом. Опіка та піклування правовий інститут, який регулює суспільні відносини, пов`язані з установленням опіки та піклування, здійсненням функцій опіки та піклування та зупиненням опіки та піклування.

Подання органу опіки та піклування має оцінюватися судом з точки зору його обґрунтованості і не є обов`язковим для суду.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Таким чином, виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

Орган опіки та піклування Сучевенська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області своїм поданням вважає доцільним призначити заявника опікуном ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88 (надалі правила).

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, проте без доведення передбачених законом умов воно не може бути підставою для призначення опікуна у судовому порядку.

Зі змісту подання органу опіки і піклування - Виконавчого комітету Сучевенської сільської ради від 21.02.2024 року про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над його бабусею, вбачається, що органом опіки і піклування надано оцінку лише акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (при цьому не вказано якої) та враховано те, що ОСОБА_1 створив необхідні умови для проживання бабусі ОСОБА_2 , яка потребує стороннього догляду опіки і піклування.

Тобто, інших обставин органом опіки і піклування не враховано, жодних мотивів доцільності призначення саме заявника опікуном ОСОБА_2 подання не містить, а тому на думку суду вказане подання не відповідає вимогам щодо обґрунтованості.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно акту обстеження житлово побутових умов проживання ОСОБА_2 Сучевенської сільської ради від 15.02.2024 року остання зареєстрована в АДРЕСА_1 та проживає одна. Тобто, видані документи одним і тим самим органом містять суперечливу інформацію щодо одних і тих самих обставин.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, ОСОБА_2 слід визнати недієздатною, так як вона внаслідок психічного захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною особою слід відмовити та покласти обов`язки опікуна на орган опіки та піклування.

Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 293, 295-300 ЦПК України, суд ,-

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку с. Корчівці Чернівецького району Чернівецької області недієздатною.

Покласти обов`язки опіки над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки та піклування Сучевенську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області.

Строк дії даного судового рішення, встановлюється, протягом двох років з дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Присяжні: