Красноокнянський районний суд Одеської області
Провадження № 2/506/252/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.2024 року селище Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
21.08.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява, для розгляду за підсудністю з Котовського міськрайонного суду Одеської області.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024 року, призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Так, за штатним розписом в Красноокнянському районному суді Одеської області троє суддів, а фактично працює двоє суддів, з яких: суддя Бурдинюк О.С. була відключена за 2 тижні перед виходом у відпустку, а також суддя Чеботаренко О.Л. була відключена, у зв`язку з перебуванням у відпустці з 05.08.2024 по 27.08.2024 року.
Крім того, у період з 28.08.2024 року по 02.09.2024 року суддя Чеботаренко О.Л. перебувала на лікарняному.
Тому після виходу судді Чеботаренко О.Л. з відпустки та лікарняного, а саме 03.09.2024, проведено повторний автоматизований розподіл справи, згідно з яким, справу розподілено на суддю Чеботаренко О.Л.
18.09.2024 року до суду надійшла відповідь на запит суду, щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі.
У період з 19.09.2024 року по 23.09.2024 року суддя Чеботаренко О.Л. перебувала на лікарняному.
Ухвалою від 24.09.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 05.04.2022 року о 18.10 год на 12 км траси М-27 на блокпосту відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки «Opel» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (Потерпілий). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Дані обставини перевірено та достовірно встановлено Овідіопольським районним судом Одеської області при розгляді справи про адміністративне правопорушення №509/1436/22, якою відповідача було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Тому відповідач є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну в результаті ДТП відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Потерпілого була застрахована в АТ «СК «УСГ», що підтверджується полісом серії ЕР207003483 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому 07.04.2022 року потерпілий звернувся до позивача з заявою про настання ДТП та про страхове відшкодування.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.62/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.64/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
05.04.2022 року о 18:10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel», д/н НОМЕР_1 на 12 км а/д М-27 (Одеса-Чорноморськ), у межах блокпосту не витримав безпечний інтервал та здійснив зіткнення з автомобілем «Honda» д/н НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху.
Вказані обставини встановлені постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.04.2022 року, яка набрала законної сили 29.04.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП /а.с.15-16/.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки «Honda» д/н НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 /а.с.18-19/.
Відповідно до ст.5, п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності підлягають майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п.39.1 ст.39 вищевказаного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З матеріалів справи встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як користувача (водія) автомобіля марки «Opel», д/н НОМЕР_1 , не була застрахована /а.с.64/.
За положеннями п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
07.04.2022 року ОСОБА_2 , який є власником автомобіля Honda Accord д/н НОМЕР_2 , звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою з метою відшкодування шкоди заподіяної його ТЗ, внаслідок ДТП, що сталася 05.04.2022 року з вини відповідача ОСОБА_1 /а.с.17, 18-19/.
За положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року №6 вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1166 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативним наслідками.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім того, відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю потерпілого завдано майнової шкоди, сталась через неправомірні дії відповідача, що підтверджено вищевказаними доказами у справі, позивач відшкодував збитки власнику вказаного автомобіля, то Моторне (транспортне) страхове бюро України набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 09.12.2024 року.
СуддяО. Л. Чеботаренко