Справа № 595/997/24
Провадження № 2-о/595/77/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Бучацького районного суду надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Метою встановлення факту заявник визначив: захист прав та інтересів дітей, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дітей.

Разом з цим, суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту виховання та утримання дитини батьком без участі матері не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

При цьому, одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати актом факт відсутності участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні.

Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків, незалежно від того проживають вони разом чи окремо, оскільки обов`язок здійснювати належне виховання та нагляд за малолітнім є рівним для обох з них.

Тому за неналежне виконання обов`язку щодо виховання дітей, передбачена відповідальність.

У своїй заяві ОСОБА_1 фактично просить встановити обставину ухилення матері від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини, що спричиняє доведеність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав. Отже, подана заява не може бути предметом судового розгляду в порядку окремого провадження.

Такі обставини як проживання дітей разом з батьком, виховання та утримання не можуть кваліфікуватись як юридичні факти в розумінні ст. 315 ЦПК України, оскільки пов`язані з виконанням батьками своїх обов`язків, визначених положеннями Сімейного Кодексу України.

Батьківський обов`язок презюмується законодавством і лише під час вирішення сімейних правовідносин він може бути спростований. Тому відсутні підстави для повторення цієї правової аксіоми, шляхом встановлення факту судом, адже він нічого не з`ясовуватиме та не доповнюватиме, а по відношенню до матері дітей буде встановлювати обставину ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, вимоги заявника про встановлення факту неучасті матері у вихованні дитини та самостійного виховання і утримання батьком дитини не є вимогами, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст. 186 ЦПК України, про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді (ч.3 ст.186 ЦПК)

Відповідно ч.4 ст.186 ЦПК України, ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186,258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора