Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1384/24
Провадження № 2-др/711/55/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Мелещенкової А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колбасової Інни Юріївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та зміну черговості спадкування,-

в с т а н о в и в:

27.05.2024 адвокат Колбасова І.Ю., діючи в інтересах відповідачки ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення по справі 711/1384/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та зміну черговості спадкування, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обгрунтування заяви зазначила, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та зміну черговості спадкування залишено без розгляду. Внаслідок необґрунтованого пред`явлення позову відповідачка понесла витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн., які просить компенсувати за рахунок ОСОБА_2 . Недобросовісність дій ОСОБА_2 та недобросовісність її звернення до суду обґрунтувала тим, що позивачкою, на виконання вимог частини 1 статті 177 ЦПК України, не було надіслано на адресу відповідачки копію позовної заяви з додатками, що свідчить про зловживання процесуальними правами. Крім того, в порушення пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява не містила викладу обставин, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги, а також зазначення доказів, які б підтверджували вказані обставини, у зв`язку з чим відповідачка була позбавлена можливості подати свої докази, на противагу доказам позивачки. У позові ОСОБА_2 просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та змінити черговість одержання права на спадкування після смерті спадкодавця, з четвертої на першу чергу спадкування за законом. Відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 немає, відповідачка є спадкоємцем другої черги, тому вона була належним відповідачем по справі. Крім того, у позивачки були відсутні підстави для пред`явлення позову про зміну черговості спадкування, оскільки вона не є спадкодавцем за законом, а лише просила суд визнати її такою.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 03.06.2024 заяву передано для розгляду судді Булгаковій Г.В.

06.06.2024 від представника ОСОБА_2 адвоката Євтушенка М.П. надійшли пояснення, в яких останній просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат посилаючись на те, що сам по собі факт залишення позову без розгляду за заявою позивачки не свідчить про необґрунтованість її дій, так як це її диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. У даній справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивачки, не застосовував до неї будь-яких заходів. Зазначений відповідачкою розмір витрат на правову допомогу є значно завищеним. У відзиві вказано, що 20 000,00 грн. це орієнтовний розмір витрат за розгляд справи, однак суд не розглядав справу по суті, отже подана заява про стягнення судових витрат є необґрунтованою. Надання консультації адвокатом не належить до судових витрат, а складання відзиву на позов не може коштувати 20 000,00 грн. Крім того, по справі не проведено підготовчого судового засідання, тому оплата судових засідань, як вказано адвокатом відповідача не відповідає нормам ЦПК України.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1 не з`явилася, від її представника адвоката Колбасової І.Ю. надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд заяви без її участі.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Євтушенко М.П. в поданих до суду поясненнях просив проводити розгляд заяви без його участі.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок та підстави розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи,у разі залишення позову без розгляду визначені у статті 142 ЦПК України.

Так, відповідно до частини 5, 6 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з частиною 9 статті 141 цього Кодексу у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Тобто, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 202/2600/15-ц, від 17.12.2020 у справі № 758/12381/18-ц, від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18, від 02.11.2022 у справі № 440/296/19, від 30.11.2022 у справі № 295/2963/21.

Поряд з цим, в ЦПК України не розкрито змісту та ознак необґрунтованості дій позивача, натомість визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК України).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина 2 статті 44 ЦПК України).

Судом встановлено, що 15.02.2024 представник ОСОБА_2 адвокат Євтушенко М.П. через систему «Електронний суд» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з квітня 2013 року по 25.08.2023 та змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з четвертої на першу чергу спадкування за законом.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2024 вищевказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам 1, 4 статті 177 ЦПК України та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

21.02.2024 адвокатом Євтушенко М.П. на виконання вимог ухвали надано суду копію опису вкладень у цінний лист, з якого вбачалося направлення відповідачці позовної заяви на 3 арк. та додатків до неї на 40 арк.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкасивід 22.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкасивід 25.03.2024 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам частини 1, 5 статті 177 ЦПК України та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

29.03.2024 адвокатом Євтушенко М.П. на виконання вимог ухвали надано суду копію опису вкладень у цінний лист, з якого вбачалося направлення відповідачці додатків до позовної заяви на 42 арк.

09.04.2024 від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

27.05.2024 від представника ОСОБА_2 адвоката Євтушенка М.П. надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та зміну черговості спадкування залишено без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про компенсацію здійснених відповідачкою витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. представник відповідачки посилалася на те, що позивачка при поданні позову та в ході розгляду справи зловживала своїми процесуальними обов`язками, зокрема, не надіслала на адресу відповідачки копію позовної заяви з додатками, а також не зазначила обставин, якими обґрунтовувала свої вимоги, у зв`язку з чим відповідачка була позбавлена можливості подати свої докази, на противагу доказам позивачки. Крім того, у позивачки були відсутні підстави для пред`явлення позову про зміну черговості спадкування, оскільки вона не є спадкодавцем за законом, а лише просила суд визнати її такою, а відповідачка не є належним відповідачем по справі, оскільки спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Оцінюючи дії позивачки на предмет необґрунтованості суд враховує наступне.

Так, при зверненні до суду із даним позовом позивачкою, від імені та в інтересах якої діяв професійний адвокат Євтушенко М.П., не було направлено на адресу відповідачки копії позовної заяви з додатками, у зв`язку з чим судом було постановлено увалу від 20.02.2024 про залишення позовної заяви без руху. На виконання ухвали представником позивача було надано суду копію опису вкладень у цінний лист, з якого вбачалося направлення відповідачці позовної заяви на 3 арк. та додатків до неї на 40 арк., що слугувало підставою для подальшого відкриття провадження у даній справі. Однак, в подальшому, з наданого відповідачкою копії опису вкладення у цінний лист судом було встановлено, що позивачкою було направлено відповідачці лише позовну заяву на 3 арк., у зв`язку з чим судом було постановлено ухвалу від 29.03.2024 про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, представником позивача двічі не було належним чином виконано вимоги частини 1 статті 177 ЦПК України щодо направлення на адресу відповідачки копії поданих до суду документів.

Крім того, звертаючись до суду із позовом позивачка просила встановити факт проживання з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та змінити черговість одержання права на спадкування після смерті спадкодавця, з четвертої на першу чергу спадкування за законом.

Відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стан

Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні, відповідачка є спадкоємцем другої черги, тому звернення із вказаними позовними вимогами до відповідачки було безпідставним.

Між тим, звернувшись до суду із даним позовом позивачка створила відповідачці умови, які викликали у неї необхідність звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, витрачати власний час та кошти, зокрема, на подання відзиву на позовну заяву, ознайомлення із матеріалами справи та подання заяв з процесуальних питань.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку дії сторони позивача можна вважати необґрунтованими, а тому саме на позивачку необхідно покласти понесені відповідачкою витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зробила висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, представником відповідача суду надано: договір про надання правової допомоги № 1 від 18.01.2024, укладений між адвокатом Колбасовою І.Ю. та Герасимчук Н.Я.; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СА № 1081001 від 24.03.2024; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001238; квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 30 від 19.03.2024 на суму 20 000,00 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пункти 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункт 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004). У рішенні від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» Європейський суд з прав людини вказав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В даному випадку, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат відповідачки на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колбасової Інни Юріївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та зміну черговості спадкування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова