Справа № 464/6766/23 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-з/811/322/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
09 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючої судді Мікуш Ю.Р.
суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.,
розглянувши в м. Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 ,- про стягнення безпідставно збережених коштів,-
Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Львівської міської ради витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 6 305 (шість тисяч триста п`ять) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .
12 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткової постанови суду. В заяві зазначає, що під час ухвалення постанови, суд не змінив розподіл судових витрат та не провів новий розподіл у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, що є підставою для ухвалення додаткової постанови. Зазначає, що позов Львівської міської ради задоволено на 40,03 відсотка, а тому витрати, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 в користь Львівської міської ради становлять 2523,97 грн. Відповідно вимоги ОСОБА_1 задоволені на 59,97 відсотків, тому з Львівської міської ради підлягає стягненню в користь ОСОБА_1 судовий збір понесений за розгляд апеляційної скарги в розмірі 5671,84 грн. Зважаючи на викладене різниця витрат на сплату судового збору ОСОБА_1 та Львівської міської ради складає 3141,87, які просить стягнути в його користь з Львівської міської ради.
Учасники справи в судове засідання не з`явились , тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.
Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною першою, третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.(частини перша, друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 10, 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова апеляційного суду складається з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з постанови Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року, судом не проведено розподіл судових витрат, а тому є підстави для ухвалення додаткової постанови.
Судом встановлено, що звертаючись з позовом позивач оплатив судовий збір в розмірі 6305,19 грн.
Ціна позову у цій справі становить 420346,13 грн., задоволена сума позовних вимог становить 168254,73 грн., а тому з відповідача ОСОБА_1 в користь Львівської міської ради слід стягнути 2523,97 грн.
Подаючи апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_1 оплатив судовий збір в розмірі 9457,80 грн., тому в його користь з Львівської міської ради слід стягнути 5671,84 грн.
Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України різницю в розмірі 3141,87 грн. необхідно стягнути в Львівської міської ради в користь ОСОБА_1 .
Керуючись ст.270 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити.
Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2024 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівської міської ради () витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2523,97 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять три грн.. 97 коп.) .

Стягнути з Львівської міської ради () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 5671,84 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят одну грн..84 коп.) понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Провести взаєморозрахунок судових витрат за результатом якого стягнути з Львівської міської ради () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) різницю сум судових витрат в розмірі 3141,87 грн. ( три тисячі сто сорок одну грн.87 коп.)

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 09 грудня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк