Справа № 472/841/21
Провадження №6/472/25/24
УХВАЛА
про заміну стягувача його правонаступником
07 травня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
судового засідання - Фігурської К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 у селищі Веселинове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФАКТОР" про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому листі на виконання заочного рішення суду по цивільній справі № 472/841/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
11 березня 2024 року до суду надійшла заява заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФАКТОР" про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому листі на виконання заочного рішення суду по цивільній справі № 472/841/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заява обґрунтована тим, що 17.03.2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено зачоне рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року.
19.05.2022 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" та ТОВ "СІТІ ФАКТОР" було укладено Договір факторингу № ДФ-19/05/22-СФ про відступлення права вимоги, згідно з яким правонаступник ТОВ "СІТІ ФАКТОР" набув права вимоги за кредитним договором № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року.
З метою гарантії своєчасного, повного та реального виконання судового рішення заявник вимушений звернутись до суду з вказаною заявою для вирішення питання в порядку ст. 442 ЦПК України.
Представник заявника ТОВ "СІТІ ФАКТОР" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд".
Представник стягувача ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд".
Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Суд, дослідивши матеріали заяви про заміну сторони виконавчого провадження, матеріали цивільної справи № 472/841/21, встановив наступне.
17.03.2022 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було ухвалено зачоне рішення, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року.
Зазначене заочне рішення суду набрало законної сили 19.04.2022 року.
Заявником зазначено, що виконавчий документ на примусовому виконанні не перебуває.
19.05.2022 року між ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" та ТОВ "СІТІ ФАКТОР" було укладено Договір факторингу № ДФ-19/05/22-СФ про відступлення права вимоги, згідно з яким правонаступник ТОВ "СІТІ ФАКТОР" набув права вимоги за кредитним договором № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року.
Отже, майно, права та обов`язки ТОВ "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" за Договором кредиту № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року перейшли 19.05.2022 року до ТОВ "СІТІ ФАКТОР", як до правонаступника.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Отже, норма статті 442 ЦК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
При вирішенні заяви про заміну стягувача суд керується принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи з виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. При цьому реалізувати таке право можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Суд вважає, що без заміни стягувача його правонаступник взагалі позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», таким чином, відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що ТОВ "СІТІ ФАКТОР" набув право вимоги за Договором кредиту № ЛЛ-01161216 від 13.04.2021 року, з урахуванням того, що без заміни стягувача його правонаступником заявник позбавлений можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає вимоги поданої заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 442 ЦПК України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ФАКТОР" про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому листі на виконання заочного рішення суду по цивільній справі № 472/841/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМ КЕПІТЕЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко