Справа № 548/2131/24
Провадження № 2/548/649/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

28.11.2024 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Лідовець Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Листопад В. Л.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання відповідного права в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Хорольського районного суду Полтавської області про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтуванні позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема право на земельну ділянку орієнтовно площею 0,60 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Своєю чергою, ОСОБА_2 успадкував право на вказану ділянку шляхом прийняття спадщини після смерті своєї матері, ОСОБА_3 , 24.08.2004. ОСОБА_3 мала право на зазначену вище земельну ділянку відповідно до рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області № 74 від 24.12.1993 «Про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок». Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 не закінчили приватизацію вказаної ділянки у зв`язку зі смертю. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Керуючись статтями 81, 116, 152 ЗК України, статтями 1216-1218 ЦК України, позивач звернулася до суду з вимогою визнати за нею право на завершення процедури приватизації на земельну ділянку орієнтовно загальною площею 0,60, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , шляхом здійснення позивачем дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку та одержання правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоч належно була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. У позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності.

Представник Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Волошин С. М. у судове засідання не з`явився, хоч належно був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. У відзиві, поданому 08.10.2024, зазначив, що залишає розгляд даного питання на розсуд суду та просив проводити судові засідання без їх участі.

Згідно із частиною першою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положення частини другої статті 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі № 548/337/24.

Свідоцтвом про смерть від 08.12.2021 серії НОМЕР_1 , виданого Радянським районним управлінням у справах записів актів цивільного стану уряду Саратовської області рф, акт про смерть № 4 засвідчено факт смерті ОСОБА_2 (а.с. 5).

ОСОБА_2 у спадковій справі 70/2005 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , що підтверджується листом Хорольської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 168/02-14 від 18.04.2024 (а.с. 19).

Смерть ОСОБА_3 засвідчується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 03.09.2004 відділом записів цивільного стану у Радянському районі Саратовської області рф, запис акта про смерть № 283 (а.с. 7).

Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища за номером № 4 від 11.11.2021 дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 є " ОСОБА_4 " (а.с. 11).

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку садибного типу, загальною площею 34,5 кв. м, житлова площа 16,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав, № 395001941 від 16.09.2024 (а.с. 12).

Згідно з архівної копії рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради народних депутатів Хорольського району Полтавської області «Про безоплатну передачу в приватну власність громадянам земельних ділянок» № 74 від 24.12.1993, та архівного витягу № 07-02/М-08 від 14.01.2022, наданого Лубенською державною адміністрацією Полтавської області, ОСОБА_3 безоплатно було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,60 га для ведення підсобного господарства у с. Третякове (а.с. 14-15).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 02-17 том 16 с. Третякове за 2001-2005 роки, виданої виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, № 09-08/2/60 від 09.04.2024, ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,71 га, до складу якої входили ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,01 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,70 га, що розташовані за адресою: с. Третякове, Лубенського району Полтавської області. Згідно з рішенням ХІІ сесії четвертого скликання Андріївської сільської ради від 15.04.2004 «Про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменувань вулиць і нумерації будинків» господарству було присвоєна адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття1218 ЦК України).

За змістом положень частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

За вимогами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Положеннями статей 6, 17, 56, 67 Земельного кодексу від 18.12.1990 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було визначено порядок передачі земельних ділянок радами народних депутатів. Зокрема статтею 17 ЗК України в редакції від 22.06.1993 року було передбачено, що громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.

Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки, зокрема для ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно зі статтею 56 цього Кодексу - не більше 0,6 га.

Відповідно до пункту першого Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92 від 26.12.1992 (далі - Декрет) сільські, селищні, міські Ради народних депутатів повинні забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України.

Згідно із пунктом 3 Декрету передбачено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Аналіз наведених норм дозволяє виснувати про те, що право власності у громадян на земельні ділянки виникало безпосередньо на підставі рішень про їх приватизацію уповноваженими органами місцевої ради з подальшим оформленням відповідних державних актів. Громадяни набували право власності на земельну ділянку незалежно від оформлення державних актів.

Положенням абзацу другого пункту першого розділу Х Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, передбачено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету, є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до пункту 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Андріївської сільської ради народних депутатів Хорольського (нині Лубенського) району Полтавської області від 24.12.1993 ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки.

Матеріали справи не містять доказів про отримання ОСОБА_3 державного акта на право власності на землю, однак вказана обставина не свідчить про втрату нею та її спадкоємцями права власності на передану спадкодавиці у власність земельну ділянку. До подібних висновків дійшов ВС у Постанові ВС від 30.06.2020 у справі № 372/2626/15-ц.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 910/3009/18, від 05.05.2020 року у справі № 750/3917/17, від 13.10.2020 року у справі № 369/10789/14-ц сформульовано загальний висновок про те, що суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З огляду на те, що ОСОБА_3 на момент смерті не здійснювала реалізацію права на приватизацію земельної ділянки, оскільки така приватизація вже була завершена, ОСОБА_3 вже була власником земельної ділянки, тому і право на завершення процедури приватизації не могло перейти у спадщину до ОСОБА_2 , своєю чергою, і до ОСОБА_1 .

А отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 259, 263-268, 274 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання відповідного права в порядку спадкування відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники:

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, (адреса: вул. 1-го травня, 7, м. Хорол, Лубенського району Полтавської області, );

Повний текст судового рішення складений 06 грудня 2024 року.

Суддя Т. М. Лідовець