РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1898/23

04 січня 2024 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - адвоката Больбіної С.С.

представника відповідача - адвоката Остапенка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміна способу їх стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, в якому просила суд збільшити та змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/132/19 від 22.02.2019 з відповідача на корись позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі по 1000 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що 1000 грн. на все не вистачає, і її матеріальний стан суттєво змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, дитина постійно хворіє потрібні кошти на лікування. Вказує, що вона офіційно не працює, має лише тимчасові заробітки, а також сама постійно хворіє та потребує лікування. Зазначає, що відповідач у 2020 році купив собі квартиру, проживає за кордоном, там же і працює, та отримує високу заробітну плату, а тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки від свого доходу.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, та просила суд її задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачкою не наведено підстав для збільшення розміру аліментів, а квартира про яку зазначено в позовній заяві, була взята в іпотеку батьками відповідача і за кошти батьків відповідача виплачувалася іпотека, а після виплати була оформлена на відповідача. Враховуюче наведене просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області №564/132/19 від 22.02.2019, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-8).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив: по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі; по-друге правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 та ст.184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Позовні вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення ґрунтуються на тому, що встановлений попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатнім, оскільки зросли витрати на утримання дитини через збільшення цін на товари та послуги, а також, що дитина постійно хворіє, а відповідач проживає за кордоном там же і працює, достатньо заробляє, та придбав квартиру у 2020 році.

Так, згідно довідок виданих КНП «Головинський центр первинної допомоги» Головинської сільської ради від 12.05.2023, ОСОБА_3 , 2016 року народження, та ОСОБА_1 1992 року народження, хворіють та потребують оздоровлення (а.с.15).

Однак, вказані довідки не містять вказівки на необхідність лікування якоїсь хвороби, чи призначення конкретних ліків для лікування, а вказівка про необхідність оздоровлення, на переконання суду носить рекомендаційний характер, оскільки довідки не містять даних якого саме оздоровлення потребує позивачка та спільний син сторін, більше того, відсутні і підстави необхідності оздоровлення.

Щодо фіскальних чеків про купівлю ліків, наявних в матеріалах справи (а.с.14), суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази про необхідність купівлі вказаних ліків, більше того, жодної вказівки про таку необхідність не містить і позовна заява.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, №330905559 від 02.05.2023, відповідач ОСОБА_2 , з 08.12.2020 року є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Однак, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , квартира за адресою АДРЕСА_1 , була взята в іпотеку нею та її чоловіком та ними ж і виплачувалася іпотека за неї. Після виплати іпотеки, вказану квартиру було документально оформлено на її сина відповідача по справі. Також свідок зазначив, що ОСОБА_2 окрім сплати аліментів, додатково купує речі для свого сина.

Діюче законодавство надає позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей, а при необхідності змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Так, згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 грн.

Вирішуючи питання, щодо зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, суд враховує позицію позивачки, відповідача та те, що відповідач не є особою похилого віку, працездатний, не позбавлений можливості працювати, на утриманні інших осіб не має.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд враховує, що середня заробітна плата, згідно статистичних даних по Рівненському районі Рівненської області становить близько 12000 грн., а 1/6 становитиме приблизно 2000 грн., тому стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 141, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення задоволити частково.

Збільшити розмірі аліментів, які стягуються згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області №564/132/19 від 22.02.2019, та змінити спосіб стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу, і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІД-картка № НОМЕР_2 від 16.05.2019.

Повне судове рішення складено 09.01.2024

СуддяО. С. Цвіркун