ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2350/24 Справа № 199/7963/22 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко Олександр Миколайович, на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року в цивільній справі номер 199/7963/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі навчається на І курсі, денної форми навчання за державним замовленням в Донецькому національному медичному університеті, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає.

Позивачка просила суд стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином 23-х років.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , 23 (двадцяти три) річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 06 грудня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 02 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання залишено без задоволення.

Із вказаним заочним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко О.М., подав апеляційну скаргу, просив скасувати заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.02.2023 року у справі №199/7963/22 та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Доводами апеляційної скарги наведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно надано оцінку доказам та неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки не отримував повістку або інше повідомлення про розгляд справи, та не міг надати докази по суті спору.

Під час розгляду справи про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, позивачка не зазначила про відомі їй обставини, в свою чергу судом не було взято до уваги, що з відповідача, на момент розгляду справи вже стягувались аліменти на користь позивачки (виконавче провадження №60658819, відкрите 19.11.2019 року). Крім того, суд, ухвалюючи заочне рішення, був позбавлений можливості надати оцінку обставинам щодо зміни матеріального та сімейного стану відповідача - ОСОБА_1 .

Відтак, при розгляді справи та при ухваленні заочного рішення у справі, у суду була відсутня можливість повно та всебічно розглянути справу та визначити справедливий розмір аліментів. Це спричинено тим, що відповідач у справі не знав та міг знати про наявність справи в провадженні суду та відповідно був позбавлений можливості надавати суду докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Звертає увагу, що відповідно до наказу Дзержинського міського суду у справі 225/6247/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

21.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

Крім цього, варто звернути увагу суду на обставину стану здоров`я відповідача. Так, відповідач ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря та лікаря-кардиолога з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, синусова брадикардія, гіпертонія, хронічний бронхіт. Потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування.

Враховуючи матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я, необхідність здійснення витрат з власного лікування, необхідність сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини, яка є неповнолітньою, вважає, що розмір матеріальної допомоги дитині, яка продовжує навчання, повинен становити 1/10 частину з усіх видів доходу щомісяця, на період навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.

Відповідач просив апеляційний суд під час надання оцінки доводам апеляційної скарги врахувати долучені до матеріалів апеляційної скарги письмові докази та вважає, що причини неподання документів до суду першої інстанції є поважними, оскільки він не мав можливості прийняти участь у розгляді справи в суді першої інстанції.

Від позивачки ОСОБА_2 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено

повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 35).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом денної форми навчання за державним замовленням в Донецькому національному медичному університеті, що підтверджується довідкою №457/2022 від 16.09.2022 року (а.с. 12).

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог саме в певному обсязі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки рішення суду не відповідає нормам закону та фактичним обставинам справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання ухвалено заочно.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Матеріали цивільної справи не містять відомостей, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, §33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, №43330/09, §25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Пунктом 3 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відтак, апеляційний суд вважає, що цей довід апеляційної скарги є обґрунтованим і судове рішення підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, апеляційний суд виходить з наступного.

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом денної форми навчання за державним замовленням в Донецькому національному медичному університеті.

До апеляційної скарги відповідач додатково надав докази, які не міг надати на час розгляду справи у суді першої інстанції з об`єктивних причин:

судовий наказ Дзержинського міського суду у справі 225/6247/19, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини в усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку (а.с. 100-100зв);

довідки КНП «ЦПМСД» м. Торецька від 25.12.2023 року та виписки з амбулаторної карти стаціонарного хворого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря та лікаря-кардиолога з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, синусова брадикардія, гіпертонія, хронічний бронхіт (а.с. 96зв, 97, 97зв);

довідку про заробітну плату та суми утриманих аліментів, відповідно до якої за період з жовтня 2022 року по вересень 2023 року ОСОБА_1 нарахований дохід на суму 292998,84 грн, з яких сплачено аліменти на суму 60510,4 грн (а.с. 99).

Апеляційний суд приймає такі докази, оскільки вони не могли бути подані відповідачем на час винесення рішення суду першої інстанції.

З огляду на наведене, виходячи із принципу розумності та справедливості, а також того, що батьки зобов`язані забезпечити дітям, зокрема, навчання, беручи до уваги матеріальне становище повнолітнього сина, що продовжує навчання, стан його здоров`я, враховуючи, що з відповідача також стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , а також стан здоров`я самого відповідача, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , двадцяти трьох річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням фактичних обставин справи.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саєнко Олександр Миколайович, задовольнити частково, заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 , двадцяти трьох річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: