Дата документу 28.05.2024
Справа № 334/6276/22
Провадження № 2/334/126/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Александровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року, представник ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернувся до Ленінського районного суду м.Заапоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що 03.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3847314.

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3847314 від 03.08.2021р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 72 872,14 гривень, з яких: 17 176,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 55 696,14 гривень - заборгованість за процентами.

ОСОБА_1 порушив взяті на себе зобов`язання, щодо своєчасної сплати кредиту у зв`язку з чим станом на 05.12.2022 року має заборгованість у розмірі 126117,74 грн. з яких: 17 176,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 55 696,14 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 53245,60 гривень заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

В зв`язку з вищевикладеним представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит, а також судові витрати, які були ними понесені у зв`язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 гривень а також витрати на правову допомогу.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3847314 від 03.08.2021 року у розмірі 126117,74 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» судовий збір у сумі 2481,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» понесені витрати на правову допомогу у сумі 20000,00 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

21 червня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про залучення до участі у справі правонаступника позивача.

Мотивуючи клопотання заявник зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 3847314, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 08.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 3847314, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів).

Ухвалою суду від 06.07.2023 року клопотання представника позивача про залучення до участі у справі правонаступника позивача було задоволено. Замінено позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС»: , 02121, місто Київ, Харківське шосе, будинок 201/203, літера А, офіс 602.

16 жовтня 2023 року було закрито підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні за участю сторін.

У судовому засіданні представник позивача наплягав на задоволенні позову з підстав викладених у ньому та на підставі наданих суду письмових доказів.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Обгрунтовуання своїх заперечень виклав письмово, а у судовому засіданні доводив, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Мілоан» відступив, грошової вимоги «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором про споживчий кредит. Крім того, відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлення відступлення права грошової вимоги за кредитним договором.

Стосовно нарахування заборгованості, представник відповідача доводив суду, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч.2ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти кредитором припиняється. Тобто, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох проп річних від простроченої суми. При цьому, як вказано за договором № 3847314 про надання коштів у позику та умовах споживчого кредиту від 03.08.2021 року строк кредитування був визначений 02.09.2021 року (30 днів) та підлягали нарахуванню проценти в лише за вказаний період.

Також, представник відповідача вважає, що не варто брати до уваги як доказ встановлення розміру відсотків паспорт споживчого кредиту, оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту' та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Отже, представник відповідача звертав увагу, що оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про договір, укладений з ТОВ Мілоан» про надання споживчого кредиту №3847314, відсутні докази підписання відповідачем графіку платежів до договору та паспорт споживчого кредиту, який мав би бути підписаний одноразовим електронним ідентифікатором та який належить саме відповідачу та був би підписаний саме ним, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом .

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 20 000 грн., представник відповідача зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має врахувати, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом для відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Понесені позивачем витрати на правничу допомогу є більшими за розмір тіла кредиту (17 176 грн). не відповідають засадам неспівмірними складності вирішеного судом питання та виконаних робіт.

Ураховуючи вищенаведені обставини, представник відповідача вважає позовні вимоги неправомірними, тому просив суд відмовити позивачу у позові.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що 03.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 3847314.

29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3847314 від 03.08.2021р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 72 872,14 гривень, з яких: 17 176,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 55 696,14 гривень - заборгованість за процентами.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредиту у нього виникла заборгованість, яка станом на 05.12.2022 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 126117,74 грн. з яких: 17 176,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 55 696,14 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 53245,60 гривень заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Умовами кредитного договору, а саме: п. 1.1 передбачено, що кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн. Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 03.08.2021 р. (строк кредитування).

Дата повернення кредита та сплата комісіі за надання кредиту та проценти визначені у п. 1.4. Договору та становить 02.09.2021 р.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3780.00 грн., які нараховуються за ставкою 0.63 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Договору це договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем.

Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) (копії додаються) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 20000 грн.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Згідно пп. 1.5., 1.6. договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Відповідно до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно п. 4.4. договору підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4.3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

Інформація щодо порядку укладення договору та дані щодо позичальника містяться в Інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій (а.с. 18-19).

Договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України.

Також, у судовому засіданні встановлено та доведено письмовими доказами, що 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит №3847314 від 03.08.2021р., що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким, станом на дату відступлення права вимоги, складає 72 872,14 гривень, з яких: 17 176,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 55 696,14 гривень - заборгованість за процентами.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратило такі права.

Під час судового розгляду стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 3847314, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів). 08.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 3847314, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 629ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 03.08.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 126 117,74 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 17176 грн.; заборгованість за процентами 55696,14 грн; заборгованість за простроченими процентами - 0,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.57ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку заборгованості та вимог чинного законодавства для задоволення позову.

Стороною відповідача не надано до суду доказів, які б спростовували неналежне виконання умов вказаного договору та слугували підставою для відмови в задоволення позову.

Посилання представника відповідача на те, що в матеріалах справи відсутній аналог власноручного підпису відповідача або його підпису спростовуються письмовими доказами по справі, а саме: умовами кредитного договору.

Також, у судовому засіданні достеменно встановлено, що кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. що підтверджується платіжним дорученням, копія якого міститься в матеріалах справи.

Кредитні кошти видавались не через касу банку, а через безготівковий розрахунок на карту позичальника, а тому позиція відповідача про відсутність первинних бухгалтерських документів - це спроба невиконання зобов`язання останнім.

Заперечуючи проти позову, представником відповідача не надано жодного переконливого доказу, який підтвердив би не надходження грошових коштів на його рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк».

Натомість, лист АТ КБ «ПриватБанк» підтверджує надходження грошових коштів у розмірі 20 000 гривень на рахунок ОСОБА_1 .

Отже, з наведеного вбачається, що видача коштів відповідачу підтверджена належними і допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами.

Стосовно неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Тобто, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. (Постанова КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц).

Щодо нарахування та стягнення процентів за користування кредитом, суд наголошує, що в ході судового розгляду доведено, що відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, звідси на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення, передбачених ст. 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.

Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12. від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38пс11).

Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Доповнюючи викладене, стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, при цьому, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс) інфляції за весь час (період) прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

З наведеного слід дійти висновку про те, що позивач отримав право вимоги грошових коштів з відповідача за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, а також право нарахування га стягнення відсотків з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України з урахуванням п. 4.2 кредитного договору (за збільшеною процентною ставкою), а тому твердження відповідача в цій частині спростовуються вищевикладеним та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2481,00 гривень.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір про надання правової допомоги №07-10/2022 від 07.10.2022 (а.с. 54-57).

Відповідно до витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.10.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» кошти у розмірі 58 000,00 грн.

У зв`язку з відступленням права вимоги ТОВу «ДЕБТ ФОРС», а також його вступу у справу відбувся перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав. Таким чином, має місце - процесуальне правонаступництво в результаті заміни кредитора у зобов`язанні.

Цивільне процесуальне правонаступництво може бути тільки загальним (універсальним), оскільки правонаступник повністю замінює собою правопопередника у всьому об`ємі його процесуальних прав і обов`язків. Допускається на будь-якій стадії цивільного процесу. З моменту вступу до процесу правонаступник набуває всі процесуальні права і обов`язки свого правопопередника. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до умов ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання від представника відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу до суду не надходило.

Суд, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності досудової підготовки, підготовки заяв з процесуальних питань, які було подано до суду, беручи до уваги складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, її обсяг та витрачений ним час, їх пропорційність до предмета спору, суд - дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 9000 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 2, 5, 10, 12, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України ст. 525, 526, 599, 610, 611, 631, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) заборгованість за договором про споживчий кредит № 3847314 від 03.08.2021 року у розмірі 126117 (Сто двадцять шість тисяч сто сімнадцять) гривень 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) понесені витрати на правову допомогу у сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.