ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6897/23 Провадження 2/636/475/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини за заповітом після смерті її дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказав, що позивач є рідною племінницею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя померлий склав заповіт від 02.10.2017, згідно якого заповів позивачу земельну ділянку з кадастровим №:04:001:0226, частина якої належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2006 після смерті його матері (бабусі позивача) ОСОБА_4 частина належить відповідачу ОСОБА_2 . У передбачений законом строк позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, у зв`язку з тим, що внаслідок повномасштабного вторгнення збройних сил рф на територію України позивач вимушена була покинути територію України. Позивач працевлаштована у ФРН, тому коли їй надали відпустку (листопад 2023) вона прибула в Україну та звернулася до нотаріуса, проте прийом їй призначено на 05.02.2024, тобто після спливу відпустки. До консульської установи позивач не звернулася у зв`язку з відсутністю можливості сплатити консульський збір. Тому просить поновити позивачу строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті дядька.

Позивач до суду не з`явилася, її представник надала заяву, в якій просила розгляд проводити без їх участі, позов підтримала, просила його задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надано нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги він визнав, просив їх задовольнити та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача Вовчанської міської ради у судові засідання, призначені на 17.04.2024 та 10.06.2024 не з`явився, відзив на позов не надав, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило.

Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 17.01.2023 (а.с.35).

Померлий 02.10.2017 року склав заповіт (а.с.36), посвідчений приватним нотаріусом Харківського МНО Тонкою М.О. та зареєстрований за №2050, яким померлий заповів позивачу належну йому земельну ділянку, розташовану на території Іванівської сільської ради Чугуївського (кол. Вовчанського) району Харківської області, площею 2.6591га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0226. Вказаний заповіт зареєстровано з Спадковому реєстрі за №61316940, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49310338 від 02.10.2017 (а.с.37)

Земельна ділянка, розташована на території Іванівської сільської ради Чугуївського (кол. Вовчанського) району Харківської області, площею 5.3182 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №745034 (копія а.с.19) та успадкована після її смерті ОСОБА_3 - (копія свідоцтва про право на спадщину за законом №3997 від 24.11.2006 а.с.21) та ОСОБА_2 (копія свідоцтва про право на спадщину за законом №3994 від 24.11.2006 а.с.22).

До суду також надано копію листа щодо оцінки вказаної земельної ділянки від 12.12.2005 №-1-76/1342 з Державного комітету України по земельних ресурсах (а.с.23), копію технічного звіту із землеустрою, щодо переоформлення права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 2007 (а.с.24-30), копію договору оренди землі №263 від 31.08.2020 (а.с.31-32), копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №225622465 від 25.09.2020 (а.с.33).

На підтвердження виїзду 20.07.2022 позивача за кордон надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.15), копію посвідки на вид на проживання (а.с.16, 17), копію відповіді ГЦОСІ ДПС України від 23.11.2023 (а.с.61).

Згідно листа з Четвертої міської державної нотаріальної контори №401/02-14/П від 15.03.2024 (а.с.83) після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №94П/2023, яка містить заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини. 29.01.2024 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 . Інших заяв від спадкоємців до контори не надходило.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1223, ч. 1 ст. 1269 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270, ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 в справі № 642/2539/18-ц, провадження № 61-5609св19.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд також ураховує, що відповідач позовні вимоги визнав, свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 не видавалось.

На підставі викладеного суд вважає, що позивачем доведено поважність причини пропуску строку на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю шість місяців з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.О. Золотоверха