Справа № 464/8800/23
пр.№ 2/464/531/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2024

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Карпенко Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом, в якому проситьстягнути з відповідача на його користь заборгованість за неповернутими інвестиціями в розмірі 654 772, 20 грн. та понесенні судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.01.2022 між ним, ОСОБА_5 , як інвесторами, та ОСОБА_2 , як виконавцем, укладено договір про партнерство №1, відповідно до якого учасники погодились об`єднати свої зусилля, знання, компетенцію і можливості з метою здійснення проєкту кафе «Shodo sushi» на умовах цього договору. Основним обов`язком інвесторів за цим договором стало інвестування визначеної договором суми коштів у проєкт в передбачені ним строки. Зі сторони інвесторів вимоги договору виконано в повному обсязі, зокрема, 27.01.2022 він вніс кошти в сумі 143 922 грн, що складало еквівалент 5 000 доларів США, на день укладення договору, та 16.03.2022 в сумі 105 462 грн, що складало еквівалент 3 605 доларів США, що підтверджується відповідними платіжними документами та розписками про отримання коштів, складеними виконавцем. З метою масштабування проєкту, 02.10.2022 між сторонами цього договору та ОСОБА_6 , який також виступив інвестором проєкту, укладено договір про партнерство №2, яким збільшено загальну суму фінансування проєкту. Відповідно до додаткового договору до договору №2, яким визначено вартість об`єкту інвестування ресторану «Syodo», строк і розмір внесків на запуск об`єкту, ОСОБА_6 своєчасно, а саме 08.10.2022 та 13.11.2022, внесено по 164 558,50 грн, а всього 329 117 грн, що еквівалентно 9 000 доларів США. В подальшому ОСОБА_6 уступлено позивачу право вимоги за договором про партнерство №2 на підставі договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов укладених довогорів про партнерство інвестори мають право вимагати належного виконання виконавцем його умов, перевіряти роботу проекту, вимагати своєчасного повернення повернення інвестованих коштів На неодноразові усні та письмові звернення, в створеній серед сторін групі в месенджері Telegram, відповідач в порушення п.5.3 укладених договорів, ухиляється від надання визначеної договором інформації, не надає для ознайомлення бухгалтерську, фінансову та іншу звітність, посилаючись на постійну зайнятість та нібито відсутність доходів. За останньою вимогою надати інформацію щодо доходів та витрат проєкту за 2022 рік, позивач повідомив ОСОБА_2 про те, що на його адресу надіслано адвокатський запит щодо надання цієї інформації, проте, від отримання такого відповідач відмовився. У зв`язку із грубим порушенням відповідачем умов договору, приховування інформації про стан проєкту, ухилення від виплати передбачених договором відсотків від прибутку, він скерував відповідачу претензію з вимогою в семиденний строк, на виконання п. 2.6, повернути суму внесених ним інвестицій, а саме гривневий еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату виплати - 17 605 доларів США, проте, відповіді на претензію останній не надав та кошти не повернув. Враховуючи наведене, позивач просить позов задоволити та стягнути зазначену суму з відповідача.

Від відповідача ОСОБА_2 21.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позов заперечив та вважає такий безпідставним. Зазначив, що дійсно між стронами було укладено договори про партнерство №1 та №2. Як позивачем, так і ОСОБА_6 внесено кошти за умовами договорів. Проте, пунктом 3.1 договору №2 від 08.10.2022 встановлено, що перша частина проєкту відкриття закладу громадського харчування «Syodo» відбулось 08.05.2022 на підставі договору №1 від 27.01.2022, який припинив свою дію, в зв`язку з укладенням цього договору. Всі відносини, що склались між інвесторами та виконавцем з приводу реалізації першої частини проєкту регулюються умовами договору №2 з дати його підписання. Окрім цього, 08.10.2022 між сторонами договору №2 укладено додатковий договір до вищевказаного договору, яким збільшено вартість об`єкту інвестування. Таким чином, з 08.10.2022 є чинними та положення договору №2 та положення додаткового договору до нього. Обов`язки, визначені п.5.3 договору №2 відповідач виконує належним чином, листів чи претензій щодо неналежного виконання таких від позивача у встановленому п.9.8 договору №2 порядку (письмовій формі) не надходило. Щодо передбаченої договором №2 можливості виходу інвестора та проведення розрахунку з ним, то джерелом повернення інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності проєкту, що передбачено умовами договору. Жодних повідомлень (заяв, клопотань тощо) щодо виходу (виявлення бажання виходу) з проєкту позивача в порядку п. 9.8 договору №2 (письмовій формі) до виконавця не надходило, як і не надано таких позивачем до позову. Відповідач готовий виконати свої зобов`язання за договором №2, а саме повернути інвестовані будь-яким з інвесторів кошти за рахунок чистого доходу (прибутку) від здійснення діяльності проєкту в порядку, передбаченому п. 2.6. договору, у разі подання (надіслання) таким інвестором виконавцю заяви (повідомлення) про намір вийти з проєкту в письмовій формі. При цьому, розрахунок з таким інвестором здійснюватиметься в поступовому порядку в міру отримання чистого доходу (прибутку) від здійснення діяльності проєкту та оформлюватиметься відповідними документами, згідно чинного законодавства. Щодо укладеного із ОСОБА_6 договору про відступлення права вимоги то вважає, що останнім відступлено неіснуюче право вимоги, оскільки право повернення інвестованих коштів виникає лише після здійснення (реалізації) права на вихід з проєкту у встанволеному договором порядку, що не є тотожним поняттю права вимоги. Щодо надання інформації про доходи та витрати проєкту за 2022 рік, то ним, як виконавцем, регулярно (не рідше одного разу на місяць) разом з інвесторами проводились зустрічі (наради), в тому числі за присутності позивача, як одного з інвесторів. На таких зустрічах він надавав інвесторам управлінські (фінансові) звіти щодо проєкту, сторонами проєкту здійснювалось обговорення фінансових результатів та перспективи розвитку проєкту, пропозиції удосконалення та покращення фінансових результатів. Вважає, що свої обов`язки за умовами договору виконує належним чином, проте, навіть у разі дотримання процедури виходу та розрахунку з інвестором, передбаченої договором №2, відповідач не мав би змоги повернути позивачу інвестовані кошти, в порядку передбаченому п.2.6 договору №2, оскільки вистий дохід (прибуток) від здйснення проєкту на даний час відсутній. Згідно з даними Управлінського (фінансового) звіту за період травень - грудень 2022 року, прибуток по об`єкту інвестування є від`ємним (збитковим). З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки інвестор (позивач) не виявляв свого бажання вийти з проєкту у встановленому п.9.8 договору №2 порядку (письмовій формі), а також відсутній чистий дохід (прибуток) від здійснення господарської діяльності по проєкту.

Від позивача 28.02.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що обґрунтована заява про повернення внесених інвестицій міститься в претензії, надісланій позивачем відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення, який повернувся за закінченням терміну зберігання. При цьому, про скерування такої претензії поштовим відправленням, відповідача було повідомлено на електронну пошту. Крім того, відповідач не заперечує факт отримання відповідної претензії. Вважає доводи відповідача щодо невідповідності повідомлення вимогам договору необґрунтованими, оскільки умови договору не містять жодних вимог щодо форми чи змісту такого повідомлення, відтак, воно подається в довільній формі, в тому числі у формі претензії. Щодо проведення нарад та надання відповідачем фінансової звітності зазначив, що з моменту запуску проєкту виконавець розпочав вести фінзвітність по проєкту в спеціалізованому програмному забезпеченні, а саме в додатках Finmap та Poster Boss, до яких надав доступ кожному з інвесторів. Проте, починаючи з 08.12.2022 відповідач перестав заповнювати розділи Finmap, про що неодноразово згадується в переписці в групі, створеній сторонами договору в застосунку Telegram, а з серпня 2023 року взагалі закрив доступ позивачу та іншим інвесторам до Finmap та Poster Boss. Окрім цього, долучена стороною відповідача управлінська фінансова звітність за 2022 рік викликає значні сумніви в її достовірності, так як дані, наведені в ній, не відповідають даним, які відображались у вищенаведених програмах та доводились до відома інвесторам, а звітів за 2023 рік відповідачем не надано. При цьому, в жодному звіті не відображено в доході кошти, які були надані інвесторами, та не надано інформації, що такі було витрачено, отже є всі підстави для повернення залучених коштів в повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Вовчаком А.В. 06.03.2024 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що стороною відповідача претензію отримано разом з позовною заявою, при цьому відповідачем здійснюється моніторинг надходжень поштової кореспонденції, чим належно виконується один з обов`язків, передбачених договором №2. Однак, у такій претензії позивач вказує на невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором №2, що не відповідає дійсності, а в подальшому на недоцільність участі в проєкті та вимагає повернення коштів, не зважаючи на те, що для їх повернення необхідне отримання чистого доходу (прибутку) від господарської діяльності по проєкту. Вказав, що ненадходження грошових коштів від виконавця на банківський рахунок інвестора пов`язане саме з відсутністю чистого доходу (прибутку), а не від бажання виконавця здійснити повний розрахунок з інвестором тощо. Окрім цього, зазначив, що виконавцем надавались письмові управлінські (фінансові) звіти безпосередньо на зустрічах з інвесторами, та такі повторно надіслано на адреси інвесторів в письмовій формі в порядку, передбаченому п.9.8 договору №2. Також вказав, що електронні додатки Finmap та Poster Boss використовувались учасниками договору як допоміжні, виключно для прийняття та оформлення замовлень персоналом, визначення кількості клієнтів по проєкту, накопичення клієнтської бази, а відтак, цифри, наведені у відповідних електронних додатках, не враховували всіх витрат та прибутків. При цьому, аналіз податкової декларації ФОП ОСОБА_2 за 2022 - 2023 роки, управлінських (фінансових) звітів за період 2022 - 2023 роки, видаткової документації (видаткових та товарних накладних, специфікацій, товаро-транспортних накладних, договорів, тощо) підтверджує мінімальну збитковість проєкту, а відтак, повернення інвестованих коштів (їх частини) на даний момент неможливе. Також вказав, що договором не встановлено умов щодо можливості електронного листування під час виконання договору, не наведено умов щодо погодження між сторонами відповідних адрес для електронного листування (зокрема, в електронному застосунку «Telegram») та переліку осіб, уповноважених вести зазначене листування. Вважає, що надані позивачем скріншоти із застосунку «Telegram» не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не містять електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення (конкретної юридичної/фізичної особи), зміст таких документів не захищений від внесення правок та викривлення, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Тимащук В.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Допитаний у якості свідка позивач у справі ОСОБА_4 позов підтримав, надав показання аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив, зазначив, що претензією від 16.11.2023, направленою відповідачу ОСОБА_2 виявив своє бажання вийти з проєкту з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Вовчак А.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, надали пояснення аналогічні змісту відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, просять відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання допитаного у якості свідка позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.01.2022 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (як інвесторами) та ОСОБА_2 (як виконавцем) укладено договір про партнерство №1, відповідно до умов якого учасники погодилися об`єднати свої зусилля, знання, компетенцію і можливості з метою здійснення проєкту кафе «Shodo sushi» на умовах цього договору.

За умовами пунктів 2.2-2.5 цього договору всі учасники спільно є винахідниками проєкту, проте усі права на бренд «Shodo sushi» будуть передані юридичній особі (ТОВ), якщо така буде створена в рамках даного проєкту. Інвестори здійснюють фінансування проєкту, шляхом внесення інвестиції (коштів). Виконавець забезпечує реалізацію проєкту. За умови виконання інвесторами узятих за цим договором зобов`язань, сторони отримують у спільну власність частки в проєкті згідно з пунктами 2.5.1, 2.5.2.

Згідно із п. 4.1 договору №1 вартість об`єкту інвестування складає 437 043 грн., що еквівалентно за курсом НБУ на дату укладення договору 17 210 доларів США.

Як вбачається із копії розписки від 27.01.2022 відповідачем ОСОБА_2 отримано від позивача 143 992 грн. за договором №1, а також згідно із розпискою 16.03.2022 отримано 105 462 грн. на виконання умов зазначеного вище договору. Факт отримання вказаних коштів відповідачем не оспорюється.

В подальшому, 08.10.2022 між позивачем, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (як інвесторами) та ОСОБА_2 (як виконавцем) укладено договір про партнерство №2, яким збільшено загальну суму фінансування проєкту. Пунктом 3.1 вказаного договору сторонами обумовлено, що договір про партнерство №1 припинив свою дію у зв`язку із укладення даного договору, а всі відносини, що склались між сторонами з приводу реалізації першої частини проєкту регулюються умовами даного договору з дати його підписання.

Крім того, 08.08.2023 між ОСОБА_6 (як первісним кредитором) та ОСОБА_4 (як новим кредитором) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого до нового кредитора переходять всі права та обов`язки первісного кредитора у договорі про партнерство №2 від 08.10.2022.

Як вбачається із змісту договору про партнерство №2, а саме пунком 3.1 передбачено, що графік виконання проєкту, в тому числі дати запуску кожної з його частин, визначаються сторонами шляхом укладення додаткових договорів до даного договору.

08.10.2022 між сторонами договору №2 укладено додатковий договір до договору про партнерство №2, згідно з яким вартість об`єкта інвестування (ресторан «Syodo») склала 658 234 грн, що еквівалентно за курсом НБУ на дату укладення додаткового договору 18 000 доларів США.

Так, на виконання п.1.3 додаткового договору, 08.10.2022 та 13.11.2022 відповідач отримав від ОСОБА_6 відповідно по 164 558 грн та 164 558 грн., що еквівалентно по 4500 доларів США, а всього 329 116,50 грн, що еквівалентно 9 000 доларів США, про що свідчать відповідні розписки ОСОБА_2 .

Аналізуючи положення укладених договорів та пояснення сторін, судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які зводяться до організації сторонами спільної діяльності без створення юридичної особи, а саме: комерційного проєкту кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ресторану «Syodo».

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 цього ж кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.ст. 1130, 1131 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно із ст. ст. 1132 та 1133 Цивільного кодексу України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

Прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною (ст. 1139 ЦК України).

Статтею 1137 Цивільного кодексу України визначено, що порядок відшкодування витрат і збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно. Умова, за якою учасник повністю звільняється від участі у відшкодуванні спільних витрат або збитків, є нікчемною.

Пунктом 2.2 договору №2 передбачено, що всі учасники спільно є винахідниками проєкту, проте, всі права на бренд проєкту будуть передані юридичній особі (ТОВ), якщо така буде створена в рамках даного проєкту.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами те, що в рамках зазначеного проєкту юридична особа (ТОВ) створена не була.

Умовами укладеного сторонами договору №2 визначено, що в разі, якщо інвестор виявить бажання вийти з проєкту, то інвестовані інвестором кошти повертаються в наступному порядку: джерелом повернення інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності проєкту, який розраховується як різниця між валовим доходом (інкасаційна виручка проєкту) та документально підтверджених витрат пов`язаних з роботою проєкту (наприклад оренда приміщення, заробітна плата працівників, транспортні витрати, інші витрати, пов`язані з діяльністю проєкту). Повернення коштів оформлюється відповідними документами, згідно діючого законодавства (п.2.6 договору №2).

Також пунктом 2.7 договору №2 передбачено, що до моменту повернення інвестору 100% інвестованих коштів, чистий дохід розподіляється між сторонами у таких співвідношеннях: інвестор частка чистого доходу (прибуток) в розмірі 30% від загального чистого доходу проєкту в рівних частках кожному; 70% від загального чистого доходу проєкту будуть акумулюватись на рахунку ФОП.

Таким чином, зазначеними положеннями договору, які узгоджені між сторонами, у т.ч і позивачем, передбачено умови повернення інвестованих інвестором коштів у випадку, якщо інвестор виявить бажання вийти з проєкту.

Крім того, п.6.5 договору №2 передбачено, що інвестори мають право розірвати цей договір в односторонньому порядку, якщо виконавець не виконує умов даного договору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення інвестованих коштів невиконанням умов договору відповідачем, як виконавцем, позивач не заявляв вимог про розірвання договору на підставі п.6.5 такого та стягнення коштів з цих підстав. Позов обгрунтовано його виходом з проєкту відповідно п.2.6 договору та повернення (стягнення) інвестованих коштів. Так, із долученої до позову копіі претензії від 16.11.2023, адресованої відповідачу вбачається вимога повернути інвестовані кошти, оскільки у зв`язку із постійним ухиляння виконавця за договором від виконання його прямих обов`язків, зловживання ними, позивач вважає подальшу участь в проєкті недоцільною.

Згідно із наведеними вище умовами договору №2 (п.2.6), джерелом повернення інвестованих коштів, у випадку якщо інвестор виявить бажання вийти з такого, є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності проєкту.

При цьому, умовами договору, укладеного між сторонами визначено, що чистий дохід (прибуток) розраховується як різниця між валовим доходом (інкасаційна виручка проєкту) та документально підтвердженими витратами, пов`язаними з роботою проєкту (наприклад оренда приміщення, заробітна плата працівників, транспортні витрати, інші витрати, пов`язані з діяльністю проєкту).

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено презумпцію правомірності правовичну, зокрема, передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи те, що укладений між сторонами правочин (окремі його умови) сторонами не оспорені, судом недійсними не визнавались, їх недійсність не встановлена законом, відтак, такий є правомірним, а передбачені ним умови повинні виконуватись сторонами.

На підтвердження обставин відсутності чистого доходу (прибутку) від здійснення господарської діяльності, відповідачем надані управлінські (фінансові) звіти, видаткові накладні та інші документи, які підтверджують витрати проєкту. Позивачем не спростовано зазначені доводи відповідача та не надано доказів, які б підтверджували отримання від діяльності проєкту чистого доходу (прибутку), який розраховується у відповідності до умов договору, та у зв`язку з чим виконавець мав можливість повернути інвестовані кошти відповідно до умов договору. Із отриманих судом за клопотанням позивача доказів із Головного управління Державної податкової служби у Львівській області податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який подається раз на квартал, які подавались ФОП ОСОБА_2 за 2022 та 2023 роки, неможливо встановити чистий дохід (прибуток) зазначеного проєкту. Правом на отримання висновку судової бухгалтерської експертизи в порядку визначеному ст.106 ЦПУ України чи заявлення клопотання про призначення такої експертизи в порядку передбаченому ст.103 ЦПК України позивач не скористався, незважаючи на обов`язок доказування, встановлений ст.ст. 12, 81 ЦПК України .

Оцінюючи надане позивачем в якості доказів листування у месенджері «Telegram» із відповідачем, суд вважає, що таке не підтверджує обставин наявності чи відсутності чистого доходу від діяльності проєкту, з яких могли б бути повернтуі позивачу інвестовані кошти, відповідно до умов укладеного договору, а тому таке листування, яке в основному містить обговорення щодо закупівлі продуктів та техніки, не впливає на вирішення спору щодо повернення інвестованих коштів.

З огляду на наведені обставини, враховуючи погодження сторонами умов договору №2, які є чинними та якими визначено, що джерелом повернення інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення дільності проєкту, а позивачем не доведено наявність такого доходу в сумі 654 772 грн. 20 коп. суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, а в разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Враховуючи те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову підстави для стягнення судових витрат відсутні .

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2024 року у даній справі вжито заходів забезпечення позову, а самезаборонено відповідачу здійснювати відчуження належного йому рухомого майна, яке знаходиться в приміщенні АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог 654 772 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи повну відмову у задоволенні позову, суд вважає, що вжиті з метою його забезпечення заходи підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Скасувати захід забезпечення позову, а самезаборону ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) здійснювати відчуження належного йому рухомого майна, яке знаходиться в приміщенні АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог 654 772 грн. 20 коп., який накладений згідно з ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.12.2024.

Головуюча