КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/17222/20

Головуючий у першій інстанції - Каліушко Ф.А.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/18824/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області Чміля Артема Володимировича, про визнання протиправними (незаконними) та скасування пунктів другого та третього рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області №77/5 від 23.05.2019 року та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дарницького районного суду міста Києві від 27 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області Чміля А.В., про визнання протиправними (незаконними) та скасування пунктів 2 та 3 рішення та стягнення моральної шкоди - відмовлено (т. 3 а.с. 32, 35-43).

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2023 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києві від 18 серпня 2023 року виправлено допущену описку в рішенні Дарницького районного суду міста Києві від 27 квітня 2023 року по цивільній справі № 753/17222/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Київській області Чміля А.В., про визнання протиправними (незаконними) та скасування пунктів другого та третього рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області №77/5 від 23.05.2019 року та відшкодування моральної шкоди, а саме: дату підписання та складення повного тексту судового рішення вважати правильною 18.08.2023 замість 18.09.2023 (т. 3 а.с. 44-45).

Не погодившись із рішенням суду, 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою (т. 3 а.с. 52-231).

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначав, в якій зазначав, що 10 липня 2023 року звернувся до суду із заявою про хід розгляду справи, оскільки тривалий час не було відомо про дату судового засідання. З 27.07.2023 по 31.07.2023 року перебував на лікуванні у психіатр в КНП Миронівської міської ради «Миронівській опорній багатопрофільній лікарні». З 11.08.2023 по 21.08.2023 року перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні Миронівської лікарні. З 22.08.2023 по 04.09.2023 року перебував на лікуванні в «Інституті урології ім. академіка О.В. Возіанова». 08.09.2023 року було направлено до суду заяву про направлення повного тексту рішення суду. З 26.09.2023 по 09.10.2023 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні в Миронівській лікарні. 07 жовтня 2023 року позивач отримав копію рішення та копію ухвали про виправлення описки, однак надані копії судових рішень не були засвідчені належним чином. З 11.10.2023 по 23.10.2023 позивач перебував у кардіологічному відділенні Миронівської лікарні. 31.10.2023 року позивач звернувся до голови Дарницького районного суду м. Києва із заявою про невідкладне надіслання належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення. 14.11.2023 року позивачу проведено ехокардіограму в Інституті серця. 15.11.2023 позивач отримав належним чином засвідчені копію оскаржуваного рішення. Відтак, враховуючи, що копію повного тексту рішення було отримано 15.11.2023, то строк подання апеляційної скарги припадав на 15.12.2023 року. Однак, з 27.11.2023 по 11.12.2023 року позивач перебував на лікуванні в інфекційному відділенні Миронівської лікарні. З 18.12.2023 по 08.01.2024 року позивач перебував на лікуванні в Миронівській лікарні з діагнозом гіпертензивна хвороба з переважним ураженням серця з серцевою недостатністю. З 1.01.2024 по 23.01.2024 року позивач перебував на лікуванні в Миронівській лікарні. 26.01.2024 в лабораторії «Діла» м. Київ проведено комплексне дослідження. 31.01.2024 року в діагностичному центра «Медіскан» м. Черкаси проведено дослідження. 08 лютого 2024 року проведено ехокардіологічне обстеження в Інституті серця. 15.02.2024 року проведено добове моні торування електричної активності серця. 21.02.2024 року проведено біохімічний аналіз крові. З 26.02.2024 по 27.02.2024 року позивач перебував на лікуванні у Державній науковій установі Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державне управління справами. Також, 27.03.2024, 28.03.2024 та 01.04.2024 року було проведено лабораторні дослідження, біохімічний аналіз крові, УЗД печінки та сечового міхура. Позивач розумів, що може пропустити строк на апеляційне оскарження, тому постійно відчував тривогу, не дивлячись на рекомендації лікарів, позивач вирішив змусити себе працювати за комп`ютером. Проте, за день позивач міг працювати за комп`ютером лише годину чи півтори, оскільки виникала слабкість, боліла голова, піднімався тиск. На початку травня 2024 року у позивача впала температура до 34,5 С, знизився артеріальний тиск, уповільнився серцевий ритм. З 13.05.2024 по 24.05.2024 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні в Миронівській ЦРЛ, оскільки від стаціонарного лікування відмовився. Також, в серпні 2024 року у позивача виникла про проблема з шлунково-кишковим трактом та з 13.08.2024 по 20.08.2024 року позивач перебував на лікуванні в інфекційному відділенні Миронівської ЦРЛ. Після того, як в вересні стан здоров`я позивача поступово відновлювався, позивач по декілька годин працював за комп`ютером та тривалий час витратив на отримання доказів. Відтак, вважав, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин (т. 3 а.с. 173-178).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Згідно з ч. 3 цієї ж статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Так, апеляційна скарга на рішення Дарницького районного суду міста Києві від 27 квітня 2023 року подана 07 листопада 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення суду.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є позивачемпо даній справі та був повідомлений про розгляд даної справи, більше того, брав участь у судових засіданнях по справі особисто або через представника (т. 2 а.с. 62-63, 162-164, 243-244).

У заявленому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначалося про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся судом про розгляд даної справи.

Отже, правових підстав вважати, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи немає, таких підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено в апеляційній скарзі, а тому виключні випадки, передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 354, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова