Провадження № 2/760/451/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» /далі - НТУ «КПІ»/ (; адреса: 03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 37) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса вказана позивачем: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

30.11.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 24.11.2022, за підписом ректора НТУ «КПІ» - М. Згуровського, в якій він просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь НТУ «КПІ» суму заборгованості в розмірі 2 133,00 грн, а також 2 481,00 грн судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 06.12.2022.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 23.01.2023.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.01.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Доводи позову

В обґрунтування позовних вимог вказується, що НТУ «КПІ» є балансоутримувачем гуртожитку АДРЕСА_2 , що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 № 185.

Зазначається, що наказом НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03.09.2001 даному гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ».

Як стверджується у позові, відповідач наказом від 07.08.2017 № 2421-с був зарахований до КПІ ім. Ігоря Сікорського з 01.09.2017 студентом 1 курсу денної форми навчання.

Зауважується, що 17.09.2019 між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 8/526 на проживання в гуртожитку на 2019-2020 навчальний рік.

Звертається увага на те, що 2019-2020 навчальний рік тривав з вересня 2019 по червень 2020.

При цьому, стверджується, що у липні та серпні 2020 року у здобувачів вищої освіти була канікулярна відпустка.

Звертається увага на те, що відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, мають право на канікулярну відпустку тривалістю не менш як вісім календарних тижнів на навчальний рік.

Зі слів позивача, ліжко-місце в гуртожитку № 8 у кімнаті 5-01 відповідачу було надано по червень 2020 року.

Також зазначається, що у 2019-2020 навчальному році в кімнату 5-01 (площею більше 12 кв.м.) було поселено трьох студентів.

У позові наголошується, що відповідно до п.п. 1.1.1. п. 1.1. Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців», затвердженого наказом ректора КПІ ім. Ігоря Сікорського від 04.08.2017 № 1/265 у гуртожитках коридорного типу №№ 1, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 12, 13, 14 при площі кімнати більше 12 кв.м. студенти КПІ ім. Ігоря Сікорського одинаки сплачують на місяць за ліжко-місце при 3-х місному поселенні в кімнаті - 711,00 грн.

Як зауважує позивач, відповідач повинен був сплачувати за проживання 711,00 грн на місяць, проте, зі слів позивача, в порушення умов Договору, відповідач за проживання в квітні-червні 2020 року не сплатив.

Таким чином, позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість за проживання в розмірі 2 133,00 грн, а саме: за період з 01.04.2020-30.04.2020 - 711,00 грн; з 01.05.2020-31.05.2020 - 711,00 грн; з 01.06.2020-30.06.2020 - 711,00 грн.

Щодо правової позиції відповідача

Відзив на позовну заяву не надійшов.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до наданої відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 45).

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлень, яке свідчить про отримання відповідачем 29.09.2023 копії ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї. (а.с. 53).

Станом на день винесення рішення строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що НТУ «КПІ» є балансоутримувачем гуртожитку АДРЕСА_2 , що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 № 185 (а.с. 6) та Додатком до наказу наказом Міністерства освіти і науки України від 22.05.2017 № 734 (у редакції наказу наказом Міністерства освіти і науки України від 13.02.2020 № 185) /а.с. 7-9/.

07.08.2017 наказом НТУ «КПІ» № 2421-с ОСОБА_1 зараховано з 01.09.2017 студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю за державним замовленням (а.с. 11-12).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2019 між НТУ «КПІ» та ОСОБА_1 було укладено угоду № 8/526 на проживання в гуртожитку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на 2019-2020 навчальний рік (далі - Угода) /а.с. 13-14/.

Сторони підписали акт приймання-передачі майна кімнати (блоку), твердого та м`якого інвентарю від 17.09.2019 (а.с. 15).

Відповідно до п. 1.1. Угоди університет надає за встановленим порядком на строк передбачений п. 5.1 мешканцю ліжко-місце в гуртожитку № 8 у кімнаті № 501 в порядку та на умовах оплати, визначених цією Угодою.

Пунктом 5.1. Угоди визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом навчального року відповідно до графіка навчального процесу, а в частині відшкодування збитків до моменту повного виконання мешканцем своїх зобов`язань (а.с. 14).

Відповідно до п. 3.1.2 Угоди мешканець гуртожитку зобов`язаний сплачувати через банківські установи з дати поселення по дату виселення за проживання відповідно до Положення про оплату, не менш ніж на місяць вперед до 10 числа поточного місяця. У випадку змін умов проживання, наприклад, вибуття чи вселення одного зі співмешканців тощо, вартість проживання змінюються пропорційно кількості студентів, що мешкають у кімнаті. У випадку прострочення оплати в строк передбачений цим пунктом мешканець сплачує пеню в розмір 1 (одного) відсотка від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу (а.с. 13).

Згідно з довідкою заступника директора студмістечка Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» Л. Левченко від 09.11.2022 № 07001/0122, у 2019-2020 навчальному році в кімнаті № НОМЕР_2 площею більше 12 кв.м., що знаходиться в гуртожитку № 8, мешкало троє студентів (а.с. 19).

Наказом НТУ «КПІ» № 1/265 від 04.08.2017 затверджено Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців» та введено його в дію з 01.09.2017 (а.с. 20).

Відповідно до Додатку № 1 до наказу № 1/265 від 04.08.2017 (Положення Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців», а.с. 21-34),у гуртожитках коридорного типу №№ 1, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 12, 13, 14 та у кімнатах коридорного типу гуртожитків № 10, 11, 16, 18, 19, 20 при площі кімнати більше 12 кв.м. студенти одинаки сплачують на місяць за ліжко-місце при 3-х місному поселенні в кімнаті 711,00 грн (а.с. 22).

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості ОСОБА_1 від 01.10.2021 за підписом головного бухгалтера та заступника головного бухгалтер Університету, директора студмістечка, завідуючої гуртожитком № 8 (а.с. 34), за змістом якого борг ОСОБА_1 за проживання в кімнаті за період з 01.04.2020 по 30.06.2020 складає 2 133,00 грн.

До позовної заяви також долучено копії: правил внутрішнього розпорядку в студентських гуртожитках КПІ ім. Ігоря Сікорського (а.с. 16); ордер виданий ОСОБА_1 на проживання в гуртожитку від 24.07.2019 (а.с. 17); графіку навчального процесу на 2019-2020 навчальний рік (а.с. 18); виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (а.с. 36-39).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Згідно з ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 127 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

У ст.. 130 ЖК України, зазначено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 № 498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Пункт 15 Примірного положення про користування гуртожитками визначає, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.

Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.

Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що 17.09.2019 між НТУ «КПІ» та ОСОБА_1 було укладено угоду № 8/526 на проживання в гуртожитку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» на 2019-2020 навчальний рік, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами першою, другою статті 83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як встановлено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснив оплату за проживання у гуртожитку згідно умов Угоди.

Заборгованість у відповідача виникла в період з 01.04.2020 по 30.06.2020.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає оплата за проживання у гуртожитку в сумі 2 133,00 грн.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 2 481,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 19938 від 05.10.2022 (а.с. 5).

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 481,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (а.с. 5).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 255, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса вказана позивачем: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (; адреса: 03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 37):

- 2 133,00 грн (дві тисячі сто тридцять три гривні) заборгованості за угодою № 8/526 від 17 09.2019 на проживання в гуртожитку;

- 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) судового збору за подання позову.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич