Номер провадження: 22-ц/813/4959/24
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2024 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рибак Світлана Олександрівна,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, якою просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 договору дарування 4/100 частин житлового будинку ( АДРЕСА_1 ) реєстровий номер № 3-С-76, виданий П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою 16.01.1991 року на ім`я ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що за договором дарування від 16.01.1991 року, посвідченого державним нотаріусом, заявниці належить 4/100 частин житлового будинку ( АДРЕСА_1 ). Проте в договорі її ім`я написано « ОСОБА_4 ». Хоча в закордонному паспорті ім`я написано « ОСОБА_4 ». В паспорті Федеративної Республіки Німеччина на прізвище ОСОБА_5 (уроджена ОСОБА_6 ) та картці фізичної особи-платника податків та інших документах її ім`я написано « ОСОБА_4 ». Написання її імені в договорі дарування « ОСОБА_4 » вважає помилкою нотаріуса, внаслідок самовільного перекладу імені з російської на українську мову. Нотаріус відмовилась виправити помилку. Хельбіг (Бутенко) «Ксенія» ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 і є тією ж ОСОБА_3 . Через цю помилку заявниця не може використовувати свою власність.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 25.01.2024 року ухвалено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відмовити.

Рішення суду вмотивовано тим, що з наданих документів до заяви суд не може вважати підтвердженим, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року у справі № 522/19120/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рибак Світлана Олександрівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу скасувати та ухвалити нове рішення яким задовільнити вимоги ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 по суті справи зазначає, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським ВМ Приморського РВ УМВС України в Одеській області 15.03.2006 року, вона є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України.

29.03.2006 року нею отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 .

11.07.2008 року між нею та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У зв`язку з укладанням шлюбу, виникла потреба у зміні прізвища. Так відповідно до довідки про зміну прізвища виданого відділом РАЦС у м. Штайн її дівоче прізвище « ОСОБА_6 » було змінено на нове прізвище « ОСОБА_5 ».

03 серпня 2015 року вона отримала паспорт типу Р, код країни D № CG8Z9V1RF та отримала громадянство Федеративної республіки Німеччина.

Всі вище перелічені копії документів, ОСОБА_1 додані до апеляційної скарги.

Також в скарзі апелянт звертає увагу суду, що у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 та сама фотокартка, що і в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 . Паспорт Федеративної Республіки Німеччини було отримано нею через 10 років з моменту отримання паспорту громадянина України. А тому твердження суду з приводу того, що зображення у паспорті відрізняються і виникає сумнів, що це не одна і та сама особа, є такими, що не відповідають дійсності. В підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою також може слугувати РНОКПП, який є однаковим.

ОСОБА_1 в скарзі зазначає, що нотаріус в договорі дарування, всупереч законодавству самостійно переклала її ім`я та припустилася помилки, виправити яку відмовляється.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Македонська І.О. надала пояснення по суті справи, доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовільнити а рішення суду першої інстанції скасувати, винести нове рішення яким заяву ОСОБА_1 задовільнити.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Якщо представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з копією договору дарування від 16.01.1991 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Рибак С.О., реєстр. № 3-С-76, ОСОБА_10 подарувала, а ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_2 , прийняла чотири сотих частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Державним нотаріусом в договір внесено уточнення, що ім`я обдарованої треба читати «Ксеня».

04.10.1991 року право власності ОСОБА_3 зареєстровано в БТІ.

Згідно з копією договору дарування від 26.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори Рибак С.О., реєстр. № 2-6968, ОСОБА_11 продав, а ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_1 , купила вісім тисячних часток житлового будинку в АДРЕСА_3 .

28.03.1995 право власності ОСОБА_3 зареєстровано в БТІ.

Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.02.2008 (повторне) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі.

Згідно з заявою про видачу паспорта громадянина України « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з обміном паспорта отримала новий паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 28.03.1997 року.

Згідно із копією заяви про видачу паспорта громадянина України, ОСОБА_3 (« ОСОБА_3 »), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка розлучена з ОСОБА_12 , отримала у зв`язку з обміном, паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 15.03.2006 року.

Згідно паспорту громадянина Україна для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Паспорт дійсний з 28.03.2006 року до 28.03.2016 року.

Згідно з копією перекладу з німецької мови на українську, паспорту громадянина Федеративної Республіки Німеччини, тип: Р, код: D, номер НОМЕР_5 , Хельбіг (уроджена Бутенко), народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі.

Споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно РНОКПП НОМЕР_6 .

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Приватний нотаріус Одеського міського округу Рибак С.О. надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що п`ята Одеська державна нотаріальна контора ліквідована згідно Наказу Міністерства юстиції України від 28.12.2017 року № 4333/5, її діяльність як приватного нотаріуса розпочата 23.06.2000 року і вона не є заінтересованою особою у цій справі. Просить розглядати справу за її відсутністю.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши додаткові пояснення, які надійшли від адвоката Македонської І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення не відповідає.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено факту, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

Згідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми.

При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

У пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_13 необхідно для розпорядження своїм майном у АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Рибак С.О. в якому допущено помилку в її імені і яку нотаріус відмовився виправити.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що надані заявником письмові докази, підтверджують факт того, що у договорі дарування посвідченого державним нотаріусом Рибак С.О. від 16.01.1991 року зареєстрованого за номером № 3-С-76, було зазначено ім`я заявниці « ОСОБА_4 », позаяк у паспорті громадянина України, у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, у паспорті громадянина Федеративної Республіки Німеччина, у довідці РНОКПП, свідоцтві про народження, у довідці про зміну прізвища, у довідці про реєстрацію місця проживання (за адресою АДРЕСА_1 ), у свідоцтві про розірвання шлюбу, у витягу з домової книги - ім`я заявниці зазначено « ОСОБА_4 ».

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення заяви. У разі сумнівів у наявності правовстановлюючого документу, суд мав витребувати ухвалою необхідні документи, а не відмовляти в задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, позбавляючи заявника ОСОБА_1 не лише можливості вирішити питання належності їй правовстановлюючого документу у передбачений законом спосіб, а й порушуючи право власності ОСОБА_1 на належне їй нерухоме майно, яким вона через розбіжності у написанні по ім`я у договорі та діючому паспорті не може розпорядитися.

Враховуючи, що в іншій спосіб захистити порушене право неможливо, апеляційний суд приходить висновку про необхідність встановлення належності правовстановлюючого документа заявнику ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин ухвала районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2024 року скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_6 , договору дарування 4/100 частин житлового будинку ( АДРЕСА_1 ) реєстровий номер № 3-С-76, виданий П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою 16.01.1991 року на ім`я ОСОБА_3 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко