ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5990/24 Справа № 215/5220/19 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 215/5220/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року, яка постановлена суддею Лиходєдовим А.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст судового рішення складено 16 квітня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

В березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на те, що вимога суду про чіткіше обґрунтування заяви не може бути підставою для її повернення, а може бути підставою для відмови у її задоволенні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції залиши без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення залишено без руху.

У вказаній ухвалі зазначено, що заява не відповідає вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 426; ст. 429 ЦПК України, оскільки в заяві не вказано: дата відкриття або встановлення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення; чому внаслідок скасування попереднього рішення, суд повинен саме закрити провадження у справі, на підставі якої норми ЦПК України, з яких саме фактичних підстав, а не відмовити в позові; не зазначені конкретні докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

На виконання вимог ухвали Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року ОСОБА_2 04 квітня 2024 року подано до суду першої інстанції змінену заяву про перегляд судового рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи ОСОБА_2 заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що отримавши ухвалу суду про залишення заяви без руху заявник, у встановлений в ухвалі строк, не усунув недоліки заяви в повному обсязі, оскільки не вказав, чому внаслідок скасування попереднього рішення, суд повинен саме закрити провадження у справі, з яких саме фактичних та правових підстав, а не відмовити в позові.

Колегія суддів не погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1, 2 статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ст. 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

У заяві зазначаються: найменування суду, якому адресується заява; ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; інші учасники справи; дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

До заяви додаються: копії заяви відповідно до кількості учасників справи; документ про сплату судового збору; докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Згідно з ч. 3 ст. 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У поданій ОСОБА_2 заяві про перегляд судового рішення викладено зміст її вимог та обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначено дату, коли заявник дізнався про їх існування та до неї додано докази які, на думку заявника, підтверджують його вимоги.

Тому, посилання суду першої інстанції, як на підставу залишення заяви без руху, на невідповідність її змісту вимогам ст. 426 ЦПК України, як і подальша вимога усунути недоліки з цих підстав, не можуть вважатися правомірними з урахуванням змісту заяви.

Як наголосив Верховний Суд в постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд, згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Суд першої інстанції вимоги закону проігнорував та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув заяву.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що повернення заяви із підстав, наведених судом першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і суперечить завданню цивільного судочинства щодо захисту її прав та законних інтересів.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які стали перешкодою для розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що судом першої інстанції постановлено помилкову ухвалу, що перешкоджає розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та з урахуванням ст. 379 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року - скасувати та направити матеріали справи за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та пені до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областідля продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 червня 2024 року.

Головуючий:

Судді: