Справа № 750/391/24
Провадження № 2-к/750/2/24
У Х В А Л А

21 березня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар Прохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Пютцфельд Дірк,

в с т а н о в и в :

09.01.2024 заявник через адвоката Лук`янця Д.М. звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова через систему «Електронний суд» з клопотанням, в якому просить визнати на території України рішення Дільничного суду Бонн (Федеративна Республіка Німеччина) № 407 F 93/22 від 16.05.2022, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.12.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2701.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , громадянином Німеччини, про що було внесено відповідний запис № 2701 від 26.12.2015 до Державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Рішенням Дільничного суду м. Бонн шлюб між ними було розірвано, рішення суду набрало законної сили 24.06.2022. Визнання даного рішення іноземного суду в Україні необхідно заявнику для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження того, що в Україні у заявниці немає зареєстрованого шлюбу.

На виконання вимог частини першої статті 473 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) заінтересованій особі запропоновано у місячний строк подати до суду можливі заперечення проти даного клопотання.

06.02.2024 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою судді від 07.02.2024 призначено судове засідання для розгляду клопотання на 26.02.2024.

26.02.2024 розгляд справи відкладено на 21.03.2024 у зв`язку із залученням до участі у справі заінтересованої особи.

У судове засідання 21.03.2024 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Представник заявниці у своєму клопотанні просив здійснювати розгляд справи без його участі та участі заявниці. Заінтересована особа ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку направив заяву, в якій не заперечував проти задоволення клопотання. Представник Відділу ДРАЦС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку направила заяву, в якій зазначила, що заперечень проти клопотання не має, при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

За приписами частини п`ятої статті 473 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників не є перешкодою для розгляду клопотання, тому суд вважає за можливе розглянути дане клопотання за відсутності учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.12.2005 між громадянкою України ОСОБА_4 та громадянином Федеративної Республіки Німеччина Пютцфельдом Дірком Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано шлюб, про що 26.12.2005 складено відповідний актовий запис № 2701, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с 14).

Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с. 14).

Рішенням ОСОБА_7 (Федеративна Республіка Німеччина) у сімейній справі про розірвання шлюбу № 407 F 93/22 від 16.05.2022 шлюб між подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розірвано, рішення набрало законної сили 24.06.2022 (а.с. 7-9).

Відповідно до положень статті 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Ураховуючи роз`яснення в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує примусового виконання.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Отже, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Федеративною Республікою Німеччина не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Федеративної Республіки Німеччина визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Відповідно до пункту 6 статті 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Ураховуючи те, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду не встановлено, а також необхідність захисту законного права ОСОБА_1 на документальне підтвердження розірвання шлюбу, суд вважає клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Дільничного суду Бонн (Федеративна Республіка Німеччина) від 16.05.2022 у сімейній справі про розірвання шлюбу № 407 F 93/22, яким розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 26.12.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис

№ 2701.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя