Справа № 135/546/24
Провадження № 2/135/218/24
РІШЕННЯ

іменем України

10.06.2024 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» в особі представника адвоката Дорошенко М.А. звернулося до суду із позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.08.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9370, за яким останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 01.08.2020 (п.1.2 Кредитного договору.

Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування ними та комісію, що передбачена кредитним договором.

Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, АТ «Банк Кредит Дніпро» перерахувало кредитні кошти на особистий рахунок відповідачки як це передбачено умовами кредитного договору.

Виходячи з вищезазначеного при укладанні Кредитного договору АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти.

15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором.

На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить: - 35 817 грн 67 копійок, що складається з: суми боргу по тілу кредиту - 26 932 грн 37 копійок; суми боргу по відсоткам 46 копійок; суми боргу по комісії 8 884 грн.

Крім цього, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 суму боргу з урахуванням 3% річних за кредитним договором, що становить: 952 грн 95 коп. - збитки від інфляції, 3% річних 154 грн 95 коп. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 36 925 грн 57 коп.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість за кредитним договором в сумі 36 925 грн 57 коп. та суму сплачених судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 570 грн.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 29.04.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу ОСОБА_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , та вручене відповідачу 17.05.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Судом встановлено, що 01.08.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9370, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користуванням кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах строках.

За вказаним договором банк надав відповідачу кредит на суму 47 200,00 грн строком на 12 місяців, з кінцевою датою повернення кредиту 01.08.2020, щомісячною комісією за обслуговування кредиту з 01.08.2019 по 30.11.2019 5% від суми кредиту, з 01.12.2019 по 29.02.2020 4% від суми кредиту, з 01.03.2020 по 31.05.2020 3% від суми кредиту, з 01.06.2020 по 01.08.2020 1,95% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість за кредитом; у розмірі 56,0% річних на прострочену заборгованість за кредитом. Кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро».

Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача за період з 01.08.2019 по 14.12.2021, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок відповідача в сумі 47 200 грн, як це передбачено умовами Кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_1 у передбачений Кредитним договором строк до 01.08.2020 не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору.

15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором.

Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №9370 від 01.08.2019, станом на дату відступлення прав вимоги становить 35 817,67 грн, у тому числі: заборгованість по тілу кредиту 26 932,37 грн; заборгованість за відсотками 0,46 грн; заборгованість за комісією 8 884,84 грн.

Згідно Довідки від 26.03.2024 ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №9370 від 01.08.2019 станом на 26.03.2024 становить 35 817,67 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 26 932,37 грн; заборгованість за відсотками - 0,46 грн; заборгованість за комісією 8 884,84 грн.

Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач ОСОБА_1 допустив порушення умов кредитного договору щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого за Кредитним договором №9370 від 01.08.2019 утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 26 932,37 грн; заборгованість за відсотками в сумі 0,46 грн, які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Одночасно з цим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 8884,84 грн, є необґрунтованими.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із ч.5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до ч.ч.1-2,5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

В той же час, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зі змісту Кредитного договору №9370 від 01.08.2019, укладеного АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , неможливо визначити та встановити, за які саме послуги надані банком, встановлено щомісячну комісію за обслуговування кредиту.

Так, пунктом 1.2. Кредитного договору №9370 від 01.08.2019зазначено, що клієнт сплачує банку щомісячну комісію за обслуговування кредиту з 01.08.2019 по 30.11.2019 5% від суми кредиту, з 01.12.2019 по 29.02.2020 4% від суми кредиту, з 01.03.2020 по 31.05.2020 3% від суми кредиту, з 01.06.2020 по 01.08.2020 1,95% від суми кредиту. При цьому, Договір не містить перелік послуг з обслуговування кредитної заборгованості.

Розмір плати за обслуговування кредиту визначений щомісячно у п.4 Графік платежів Кредитного договору №9370 від 01.08.2019, як платежі за додаткові та супутні послуги, у тому числі розрахунково-касове обслуговування, та змінюється залежно від погашення кредиту.

Враховуючи те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону «Про споживче кредитування», позивачу встановлено щомісячну плату за послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які умовами договору не конкретизовано, а споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі, суд дійшов висновку, що положення пункту 1.2. та п.4 Кредитного договору №9370 від 01.08.2019, укладеного АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , в частині обов`язку позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в терміни та у розмірах, визначених графіком платежів, є нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13липня 2022 року в справі №496/3134/19.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Частинами 1, 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню збитки від інфляції за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 в сумі 952,95 грн та 3% річних за цей же період в розмірі 154,95 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги невиконання відповідачем ОСОБА_1 обов`язків щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за Кредитним договором №9370 від 01.08.2019, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Цикл Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №9370 від 01.08.2019 Кредитним договором №9370 від 01.08.2019 в розмірі 26932,83 грн, збитки від інфляції в сумі 952,95 грн, 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України в сумі 154,95 грн, а всього 28 040 гривень 73 копійки.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного.

При звернені до суду ТОВ «Цикл Фінанс» було сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс»підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, (розмір заявлених вимог 36925,57 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 28040,73 грн(75,94%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1839,57 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 7570 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. 16.05.2023 укладений Договір про надання правничої допомоги №16/05. До позову додано копію акту приймання-передачі наданих послуг №78 від 26.03.2024; рахунок-фактура №78 від 26.03.2024 на суму 7570 грн; копію платіжної інструкції №5979 від 26.03.2024 про оплату за юридичні послуги згідно рахунку №78 від 26.03.2024 на суму 7570 грн.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Цикл Фінанс» витрат на професійну правничу допомогу.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс»задоволені частково, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам в сумі 2278,20 грн (3000 грн * 75,94%).

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (, адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за Кредитним договором №9370 від 01.08.2019 в розмірі 26932,83 грн, збитки від інфляції в сумі 952,95 грн, 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України в сумі 154,95 грн., а всього 28 040 (двадцять вісім тисяч сорок) гривень 73 копійки.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (, адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) судовий збір в сумі 1839,57 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2278,20 грн., а всього - 4 117 (чотири тисячі сто сімнадцять) гривень 77 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Ладижинським міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова