ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-з/821/2/24 Справа № 2-962/11
УХВАЛА

09 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвоката Грищенка Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 2-962/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», стягувач Кредитна спілка «Федерація», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони під час примусового виконання рішення суду та виконавчих листів,

в с т а н о в и в :

11.05.2023 заявник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до суду із заявою про заміну сторони під час примусового виконання рішення суду та виконавчих листів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - задоволена.

Замінено сторону у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.04.2011 року за позовом Кредитної спілки «Федерація» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та у виконавчих листах, виданих 18.07.2011 року - Кредитну спілку «Федерація» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року та закрити провадження в справі.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 - задоволена частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року змінено та викладено другий абзац резолютивної частини ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 червня 2023 року в наступній редакції:

«Замінити сторону (стягувача) у справі № 2-962/11 під час примусового виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили, та виконавчих листів по справі № 2-962/11, виданих 18 липня 2011 року на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 квітня 2011 року по справі № 2-962/11, котре набрало законної сили - Кредитну спілку «Федерація» (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ).».

В решті ухвала суду залишена без змін.

19 грудня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвоката Грищенка О.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (постанови) в якій останній просить: стягнути із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Ніко Тайс» понесені витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 9000 грн.

Заява мотивована тим, що ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» було попередньо дотримано порядок, передбачений ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, тобто зроблено відповідну заяву із врахуванням вказаних норм та обставин справи, завчасно її подано до суду.

Зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Проти розміру таких витрат має заперечити обов`язково інша сторона, а якщо заперечення відсутні, у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.

Витрати, які понесло ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» згідно договору № 24-11-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 24 листопада 2023 року складають 9000 грн. В даній справі мало місце надання послуг та виконання робіт в період з 24 листопада 2023 року по 13 грудня 2023 року, які деталізовані в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14 грудня 2023 року.

Вказує на те, що робота адвоката та/або адвокатська діяльність не може зводитися нанівець, послуги та праця, котра потребувала їх часу надання та виконання, повинна відповідати рівню достатку життя із врахуванням соціально-економічних показників та необхідності їх забезпечення/підтримання - сплата податків, різного роду платежів та внесків за підтримання професійної діяльності, а також мінімального рівня проживання.

Сторони повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвокат Грищенко О.М. у заяві про ухвалення додаткового рішення (постанови) просив здійснити розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» заявило, що зобов`язується, із врахуванням п. 8 ст. 141 ЦПК України, у випадку настання, існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про відповідне суд.

Заяву по ухвалення додаткового рішення подано до Черкаського апеляційного суду в межах процесуальних строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 даної статті зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 3 ст. 141 ЦПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Крім того, окремий порядок вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження регламентується положеннями ст. 442 ЦПК України, яка не передбачає відшкодування учасникам судового розгляду судових витрат при прийнятті судового рішення по суті вказаного питання.

Також цих питань не регламентує і ст. 55 ЦПК України щодо залучення до участі у справі правонаступника сторони.

Саме вказані норми процесуального права були покладені в основу вимог ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» щодо заміни сторони у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний здійснювати свої повноваження виключно на підставі, в межах та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Питання розподілу судових витрат в межах цивільного судочинства врегульовано вищенаведеними приписами ЦПК України.

Так за змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу, питання про можливість розподілу яких порушує заявник, визначається через пов`язаність з розглядом справи.

Загальне правило про порядок розподілу таких витрат, приведене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України, пов`язує такий розподіл з результатами розгляду позовних вимог, тобто вирішення справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Стаття 142 ЦПК України передбачає спеціальні застереження щодо можливості розподілу судових витрат у разі завершення провадження ухвалою суду про його закриття чи залишення позову без розгляду; спеціальний припис відносно розподілу судових витрат при постановленні ухвали суду передбачено і ст. 452 ЦПК України відносно результатів розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного/приватного виконавця при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень.

Як вказувалося вище, ні норми ст. 55, ні норми ст. 442 ЦПК України, які були застосовані судом при розгляді заяви ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» про заміну сторони у справі (на відміну від згадуваних положень ст. ст. 142, 452 ЦПК України), не містять окремого порядку розподілу судових витрат при вирішенні вказаних процесуальних питань.

Відтак до правовідносин у справі щодо відшкодування судових витрат на правову допомогу при вирішенні питання про заміну сторони у справі після вирішення спору по суті норми ст. 141 ЦПК України, на які вказав заявник, застосовані бути не можуть.

Апеляційний суд наголошує, що положення ЦПК України не містять спеціальної норми, яка б передбачала покладення судових витрат на сторону (позивача чи відповідача) у разі заміни сторони у виконавчому провадженні на стадії виконання рішення суду.

Заміна сторони стягувача обумовлюється виключно вчиненням відповідного правочину між первісним та новим кредитором щодо передачі права вимоги, що не пов`язується з жодними діями відповідача, які б стосувалися безпосередньо нового кредитора. З огляду на це, намагання останнього покласти на відповідача необов`язкові та невідворотні витрати за відсутності відповідної процесуальної підстави їх розподілу фактично перетворює такі витрати на позадоговірну штрафну санкцію для боржника за вчинену без його участі цесію.

Зважаючи на основні засади цивільного судочинства, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, відсутність правової норми, яка б передбачала порядок розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу) у разі звернення особи із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, або сторони у справі та прийняття за результатами розгляду відповідного судового рішення, покладення таких витрат на іншу сторону - відповідача призведе до порушення основних засад судочинства.

Слід враховувати, що спір щодо кредитних зобов`язань боржника при вирішенні питання про заміну сторони у справі правонаступником не вирішувався та щодо зазначених правовідносин кредитора та боржника апеляційний суд висновків не робив.

Відтак необхідність прийняття додаткового рішення за змістом ст. 270 ЦПК України вимагає законодавчо встановленої необхідності вирішення питання про судові витрати у рішенні (основному), яке (вирішення) не відбулося. Між тим, такої необхідності не існувало і на момент винесення Черкаським апеляційним судом постанови від 13 грудня 2023 року (по суті заяви про заміну сторони у справі) та не могло існувати у силу наведених норм процесуального законодавства, що унеможливлює і ухвалення такого додаткового рішення.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для аналізу доказів в підтвердження витрат заявника на адвоката та розміру гонорару адвоката заявника.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвоката Грищенка Олександра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 2-962/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», стягувач Кредитна спілка «Федерація», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони під час примусового виконання рішення суду та виконавчих листів залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді