Справа № 346/2352/24
Провадження № 2/346/1251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

представника відповідача адвоката Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 03.09.2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилися троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що після виїзду відповідача за кордон, де в нього створилась нова сім`я, стосунки між сторонами погіршились. Вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить інтересам позивача, примирення між ними неможливе. Також зазначає, що відповідач в добровільному перестав надавати кошти на потреби дітей, які до цього надавав не систематично. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку, який позивач самостійно забезпечити не може. Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в розмірі 3 196 грн. Відповідач є здоровим та працездатним, перебуває за кордоном, має постійний дохід та можливість сплачувати аліменти на їхнє утримання. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « ОСОБА_6 », стягувати з відповідача аліменти на утримання вказаних дітей в розмірі 4 000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються із 1 211,20 грн. сплаченого судового збору.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 02.05.2024 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності (а. с. 21).

Відповідач в судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Бакай Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву. В останньому вказано, що проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу відповідач не заперечує, оскільки спільне життя між ними не склалось. Стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 4 000 грн. на кожну дитину щомісячно вважає дещо завищеним та необґрунтованим. Твердження позивача про те, що відповідач постійно працює за кордоном, де отримує високі доходи, не відповідають дійсності. З огляду на важку економічну ситуацію, він не має офіційного та постійного місця роботи, заробляє тимчасовими підробітками. Його доходів, які є мінімальними, буде не достатньо для того, щоб утримувати дітей в зазначеному позивачем розмірі та одночасно забезпечувати його нормальне існування. Доказів можливості сплати відповідачем аліментів в запропонованому нею розмірі не надано. Крім того, старша дочка ОСОБА_7 виявила бажання проживати разом з батьком, та 06.06.2024 року переїде за його місцем проживання в Республіку Чехія, м. Хомутів, про що позивачу відомо. Тому, слід вирішувати питання про стягнення аліментів лише на утримання сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_9 . Враховуючи вищенаведене, просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання вказаних дітей в розмір 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 сторони одружилися 03.09.2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківській області, запис № 4 (а.с. 11).

Відповідно до даних свідоцтва про народження сторони є батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-10).

Даними довідок, виданих амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 комунального некомерційного підприємства Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Коломийської міської ради Волошин Романа Романівна перебувала на амбулаторному лікуванні з 21.09.2023 року по 02.10.2023 року, з 26.02.2024 року по 04.03.2024 року, ОСОБА_5 з 11.10.2024 року по 21.10.2024 року, з 13.02.2024 року по 04.03.2024 року, а ОСОБА_4 з 22.02.2024 року по 04.03.2024 року ( а.с. 15, 17, 18 ).

В наданій стороною відповідача згоді законного представника на виїзд неповнолітньої дитини за кордон від 09.05.2024 року, перекладеної з чеської мови, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідний з тим, щоб його дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхала за кордон в Чеську Республіку, Хомутов, у гості до рідні в супроводі ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; строк перебування за кордоном з 10.05.2024 року до 18.02.2032 року ( а.с. 41 ).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати.

За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « ОСОБА_6 », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного, враховуючи вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їхнє харчування, лікування при необхідності, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та заробітну плату відповідача, суд вважає можливим визначити аліменти в твердій грошовій сумі, по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Посилання відповідача на те, що дочка ОСОБА_7 виявила бажання проживати разом із ним, а тому не підлягають стягненню аліменти на її утримання, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів її проживання разом з батьком стороною відповідача не надано.

Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дитини, враховуючи, що відповідно до ст. 180 СК України позивач також зобов`язана приймати участь в її утриманні.

Крім того, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стягнення аліментів слід присудити саме з 02.05.2024 року, а не як просить позивач з 29.04.2024 року, оскільки відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (02.05.2024 року).

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1 211, 20 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.7).

Відповідно до правил ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог (розірвання шлюбу) з відповідача слід присудити на користь позивача вказані судові витрати.

Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, як за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 180-182, 184, 191 СК України та, керуючись ст.ст. 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстровано 03.09.2011 року виконкомом Голосківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківській області, запис № 4, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , уродженця та останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказана сума підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів розпочати з 02 травня 2024 року і проводити до досягнення вказаними дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , уродженця та останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , уродженця та останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1 211 гривень 20 копійок на користь держави на рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_2 , уродженець та останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 06 червня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.