Дата документу 11.01.2024Справа № 554/4916/20
Провадження № 2-п/554/18/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у склад головуючої судді Гольник Л.В.,

за участю секретаря Михайленко К.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Джумелі Н.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву представника відповідача адвоката Джумелі Надії Григорівни про перегляд заочного рішення про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.11.2022 року, ухваленим у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання, яка утворилась за період з 01.03.2015 року по 01.03.2020 року з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, в загальному розмірі 63143 грн. 30 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» понесені судові витрати в розмірі 2102 грн. у рівних частках, а саме по 1051,00 грн. з кожного.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Джумеля Н.Г. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, просила поновити строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення. У заяві посилався на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за межами строку позовної давності. Крім того, вказала, що відповідач не отримував ні судових повісток, ні заочного рішення, а тому просить його скасувати і призначити справу до розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що вона ознайомилася з рішенням суду та матеріалами справи 03.11.2023 року, тому необхідності видачі їй судового рішення немає, тому цю дату вважає як отримання рішення суду.

Представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Посилалася на те, що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про неотримання відповідачем судових повісток. Водночас в матеріалах справи міститься ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу, який перервав строк позовної давності. Також відповідач частково сплачував за послуги.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали зазначеної справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Так, згідно ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що у судовому засіданні представник відповідача отримав повне заочне рішення суду 03.11.2023 року, а заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 23.11.2023 року, то суд вважає, що відповідачем було пропущено процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення і цей строк підлягає поновленню.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки відповідачем не надано доказів, які спростовують докази надані позивачем при прийнятті заочного рішення.

Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч .4 ст. 267 ЦК України).

Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленимист.ст.253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.

Як вбачається, 31.07.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Октябрського районного суду від 24.09.2019 року у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовлено та роз`яснено заявнику звернення відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України з позовною заявою.

04.06.2020 року позивач звернувся з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.03.2015 року по 01.05.2020 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач здійснював оплату послуг у січні 2019 року у сумі 300 грн., лютому 2019 року 300,00 грн., травні 2019 року 300 грн., вересні 2019 року 300 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на 04.06.2020 року загальний строк позовної давності (три роки) по вимогам про стягнення заборгованості був перерваний.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.287,288, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити строк на звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення.

Заяву представника відповідача адвоката Джумелі Надії Григорівни про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 02 листопада 2020 року у справі № 554/4916/20 залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2024 року.

Суддя Л.В.Гольник