Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2024 смт Тиврів 145/737/24

2/145/888/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що між ним та відповідачкою 09.02.2003 був укладений шлюб.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вже повнолітня. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою.

Майнового спору вони наразі не мають.

Шлюб фактично розпався, підставами для розірвання шлюбу є те, що вони втратили взаємні почуття і взаємоповагу один до одного, у них різні погляди на життя та на спосіб ведення спільного господарства. Шлюб існує лише формально.

Просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за ним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 09.02.2003 зареєстровано шлюб між сторонами, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3,4), які після розірвання шлюбу проживатимуть із відповідачкою.

Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113 СК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 лютого 2003 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 10.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 11 червня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І.О.