Справа № 301/3785/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" грудня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_4 . Згідно заповіту, спадкодавець заповіла все своє майно сину батькові позивачки ОСОБА_5 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не має. До складу спадщини входили житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) розміром 1.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №002065, виданого на підставі рішення Іршавської РДА від 01.07.1997 року за №215 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 25.02.2000 року за №646, які належали спадкодавцеві. Спадкоємець ОСОБА_5 спадщину прийняв, але за оформленням свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори не звертався.
Батько позивачки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_5 є його вдова відповідачка ОСОБА_2 та дочка позивачка ОСОБА_1 . Відповідачка відмовилася від спадщини на користь позивачки. Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживала разом із спадкодавцем.
До складу спадщини входять:
- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- право на земельну частку (пай), розміром 1.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №002065, виданого на підставі рішення Іршавської РДА від 01.07.1997 року за №215 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 25.02.2000 року за №646,
які спадкодавець ОСОБА_5 успакував після смерті своєї матері ОСОБА_4 .
Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та на нього відсутні правовстановлюючі документи, а оригінали правовстановлюючих документів на землю втрачено.
Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 13.11.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 03.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 43,60).
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 41,61).
Відповідач представник виконавчого комітету Кам`янської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 45,49,59).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 62).
Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №002065, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25.02.2000 року за №646, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 01 липня 1997 року №215, ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , належить право на земельну частку (пай) розміром 1.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж частки в натурі (а.с.25).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.10.2010 року (а.с.18).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Кам`янської сільради 23.08.2004 року, ОСОБА_4 все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_5 (а.с.19). Заповіт не скасований і не змінений.
Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині за ОСОБА_4 , не має.
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 , на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, тому є таким, що відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, прийняв спадщину за матір`ю (а.с.22). За отриманням свідоцтва про право на спадщину спадкоємець ОСОБА_5 не звертався. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02.02.2017 року (а.с.21). Заповіту ОСОБА_5 на складав.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_5 є його вдова відповідачка ОСОБА_2 та дочка позивачка ОСОБА_1 (а.с.14,15,17). Спадкоємець першої черги відповідачка ОСОБА_2 відмовилася від спадщини на користь дочки позивачки ОСОБА_6 . Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини фактично проживала разом із спадкодавцем (а.с.23). Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
До складу спадщини входять:
- житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 ;
- право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №002065, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25.02.2000 року за №646, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 01 липня 1997 року №215.
Вказане майно спадкодавець ОСОБА_5 успадкував після смерті матері ОСОБА_4 .
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не оформляли. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадковані за батьком житловий будинок та земельну частку (пай), оскільки будинок не зареєстровано в державному реєстрі прав на нерухоме майна та відсутні правовстановлюючі документи на нього,а оригінали правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) втрачено.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідачка позовні вимоги визнала. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Громада села Кам`янське входить до об`єднаної територіальної громади Кам`янської сільської ради Берегівського району (раніше Іршавського району), яка не заперечувала проти задоволення позову.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно відомостей з погосподарської книги села та копії сертифікату власником майна була бабка позивачки, спадкоємцем якої є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 328, 392, 1218, 1225, 1233, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №002065, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25.02.2000 року за №646, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 01 липня 1997 року №215.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 11 грудня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських