Справа № 724/780/24
Провадження № 2-о/724/77/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Писанюк Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку окремого провадження, у м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернулася до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Пригородок, Хотинського (Дністровського) району, Чернівецької області померла її мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 , та на день її смерті в даному домогосподарстві, крім покійної, ніхто не був зареєстрований.

Вона, як дочка постійно проживала разом з матір`ю в одному господарстві, без реєстрації, та вели спільне господарство по день смерті матері, що підтверджується довідкою Рукшинської сільської ради.

Зазначає, що 07 березня 2024 року вона, як спадкоємець першої черги спадкування за законом, звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори із приводу оформлення спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 , однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, та у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, тобто доказів постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 взагалі не була заведена, тобто ніхто більше не звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Їй необхідно встановити факт постійного проживання разом з своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від її адвоката Боднарюка В.І. на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, та участі заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Рукшинської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов лист, в якому сільська рада вимоги заяви підтримують, просить розглядати справу без участі представника сільської ради, наслідки ст.206 ЦПК Україні їм відомі.

Свідок ОСОБА_3 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів, в письмових поясненнях підтвердив той факт, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , в тому числі і на день її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_4 будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України про дачу завідомо неправдивих показів в письмових поясненнях, підтвердила той факт, що ОСОБА_1 проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_2 , в тому числі і на день її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як проживала із заявником по сусідству.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, вислухавши свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Пригородоцької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 04 червня 2008 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 8 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявника, серії НОМЕР_2 від 30.04.1969 року батьками ОСОБА_5 21 квітня 1969 року вказані « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_2 » (рос.мовою) (а.с.9).

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 23.06.1990 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , після реєстрації шлюбу 23.06.1990 року, змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.8).

Довідкою №57 від 23.01.2012 року виданої виконкомом Пригородоцької сільської ради підтверджено, що ОСОБА_1 , 1969 року народження, дійсно постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_2 1928 р.н., по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в одному по господарському номері в АДРЕСА_1 , і вели спільне господарство (а.с.11).

Згідно довідки № 63 від 26.02.2024 року виданої Рукшинською сільською радою Дністровського району Чернівецької області, ОСОБА_1 , 1969 року народження, зі слів свідків, дійсно постійно проживала без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_2 1928 р.н., по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , в одному по господарському номері в АДРЕСА_1 . (а.с.13).

Довідкою №45 від 13.02.2024 року виданої Рукшинською сільською радою Дністровського району підтверджено, що покійна ОСОБА_2 1928 р.н. постійно проживала та була прописана в АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_4 по господарська книга №1 за 2006-2010 р.р. ст.134, до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті в даному господарстві прописаних та проживаючих не зареєстровано (а.с.12).

Як вбачається з довідки виданої Хотинською державною нотаріальною конторою від 07 березня 2024 року № 98/02-14, було роз`яснено, що факт проживання разом однією сім`єю з спадкодавцем не менше п`яти років встановлюється рішенням суду (а.с. 14).

Крім того факт проживання ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 за місцем її реєстрації, в тому числі і на день її смерті, також був підтверджений наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Мотиви та висновки суду

Враховуючи встановлені вище наведені докази, які є належними та допустимими оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку, суд вважає, що факт того, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала разом із матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується сукупністю наданих заявником документів.

Факт постійного проживання заявника разом з покійною ОСОБА_2 необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої. Встановлення факту постійного проживання заявника разом з матір`ю ОСОБА_2 породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Отже, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем слід задовольнити.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на позивача, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою позову.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Рукшинська сільська рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки с.Пригородок Дністровського району Чернівецької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , разом зі спадкодавцем, а саме її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 березня 2024 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК