Справа № 444/770/24
Провадження № 2/444/520/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ ПОВНЕ)

03 червня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є військовослужбовець та відповідач теж є військовослужбовецем, який призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів 23 березня 2022 року до військової частини НОМЕР_1 на посаду водія інженерно-дорожнього взводу інженерної роти, та наказом №42-РС від 03 вересня 2022 року був переведений в управління 100 обр ТрО.

З вересня 2022 року ОСОБА_2 за допомогою месенджеру Signal надіслав до нього повідомлення, в якому просив позичити грошові кошти в розмірі 10 000 гривень на лікування дружини, зокрема: «Жека привіт ще раз хочу запитатися таке питання чи зможеш позичити 10 000 прийдуть гроші відразу віддам».

Позивач зазначає, що на прохання відповідача позичити гроші він погодився та на банківську картку № НОМЕР_2 в AT «ПРИВАТБАНК», номер якої в повідомленні за допомогою месенджеру Signal надіслав ОСОБА_2 , перерахував грошові кошти в розмірі 10 050 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою.

Після перерахування грошових коштів в розмірі 10 050 грн. 00 коп. ОСОБА_2 під приводом необхідності оплати операції для дружини просить позичити йому додаткові грошові кошти в розмірі 30 000 гривень.

Позивач, розуміючи зі слів ОСОБА_2 , що стан його дружини є тяжким, з нею залишилося двоє малолітніх дітей, погодився надати в позику відповідачу грошові кошти в розмірі 20 050 гривень, які перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 в AT «ПРИВАТБАНК», що підтверджується банківською випискою.

В подальшому ОСОБА_2 під приводом необхідності оплати вартісних уколів для дружини просить ОСОБА_1 позичити йому додаткові грошові кошти в розмірі 48 950 гривень. В месенджері Signal ОСОБА_2 надіслав позивачу повідомлення: « ОСОБА_3 він сказав що має бути разом 48950. То два уколи капельниці. Якщо можеш».

Позивач, розуміючи зі слів ОСОБА_4 , що уколи є необхідними і важливими для лікування його дружини, погодився надати в позику грошові кошти в розмірі 49 000 гривень, які перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 AT «ПРИВАТБАНК», що підтверджується банківською випискою.

Таким чином, за період з 21 вересня 2022 року по 01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 99 100 гривень.

02 січня 2023 року в месенджері Signal ОСОБА_1 надіслав повідомлення ОСОБА_4 із вимогою повернути грошові кошти.

04 січня 2023 року у відповідь на цю вимогу в месенджері Signal ОСОБА_4 погодився із наявною заборгованістю, надіславши ОСОБА_5 повідомлення: «Привіт. Я говорив що 23 буду. Скину там 93».

23 січня 2023 року в месенджері Signal ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_4 повідомлення: «Привіт. Сьогодні 23-те». Того ж дня в месенджері Signal ОСОБА_4 надіслав повідомлення ОСОБА_1 : «Привіт ми виїхали і ідемо на Львів, приїду зразу перекину».

26 січня 2023 року в месенджері Signal ОСОБА_1 надіслав повідомлення ОСОБА_4 : « ОСОБА_6 , ну не сильно же складно зайти в приват і перекинути. Виходить треба було мені бути (ненорм.) і не допомагати, коли ти мене просив і казав, що треба?».

26 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомляє ОСОБА_1 про те, що він виїжджав за кордон, і внаслідок цього Державна виконавча служба України наклала арешт на всі його кошти, що знаходились на банківському рахунку. У зв`язку з цим ОСОБА_4 намагається зняти арешт і повернути кошти.

05 лютого 2023 року, ОСОБА_4 припиняє відповідати на численні повідомлення та дзвінки ОСОБА_1 в месенджері Signal та телефоном.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не визначив ОСОБА_4 точну дату повернення загальної суми позики, 07 листопада 2023 року, керуючись ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , вимогу, відповідно до якої вимагав від відповідача сплатити 99 100 грн. 00 коп.

Станом на цей час письмова відповідь на вимогу відсутня.

При цьому, 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 надіслав скрин вимоги ОСОБА_4 в месенджері Viber, на що того ж дня ОСОБА_2 надав чітку відповідь: «Я гроші віддам».

Позивач посилається на те, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Факт передачі ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 99 100 грн. 00 коп. є банківські виписки, зокрема: від 21 вересня 2022 року на суму 10 050 грн. 00 коп.; від 25 вересня 2022 року на суму 20 050 грн. 00 коп.; від 29 вересня 2022 року на суму 49 000 грн. 00 коп.; від 01 жовтня 2022 року на суму 20 000 грн. 00 коп.

Станом на день подання позову ОСОБА_2 грошові кошти не повернув.

У зв`язку з наведеним, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 99 100 грн. 00 коп. Також просить, в разі неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 , ухвалити заочне судове рішення.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в судове засідання на 03.06.2024 року (арк. спр. 42-43).

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання (арк. спр. 48, 49), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Від відповідача повернувся конверт із поштовою кореспонденцією, із зазначенням, що «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 11 ЦК України, передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 6.06.2023 року №383 (арк. спр. 33).

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 надав у позику відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 99 100 грн., що підтверджується банківськими квитанціями АТ КБ «ПриватБанк»: від 21 вересня 2022 року на суму 10 050 грн. 00 коп.; від 25 вересня 2022 року на суму 20 050 грн. 00 коп.; від 29 вересня 2022 року на суму 49 000 грн. 00 коп.; від 01 жовтня 2022 року на суму 20 000 грн. 00 коп. (арк. спр. 27).

В матеріалах справи наявна вимога позивача від 07 листопада 2023 року, яка скерована на адресу ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , про повернення останнім коштів на суму 99 100 грн. 00 коп. (арк. спр. 28-29).

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів повернення коштів отриманих в якості позики суду не надано.

Ураховуючи наведене вище, беручи до уваги факт укладення між сторонами саме договору позики, оскільки відповідачем не надано суду відомостей про відсутність заборгованості, суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, кошти в повному розмірі не повернув, а тому позов про стягнення боргу за договором позики належить задовольнити.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, з відповідача в користь позивача належить стягнути 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого позивачем за подання позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 99 100 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч сто) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 22.03.2019 року, орган що видав 8034, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено.

Повне рішення суду складено 10.06.2024 року.

Суддя: Олещук М. М.