Провадження № 2/202/563/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Голєва А.А., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Яковлева Інна Миколаївна, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0532 гектара, яка розташована за цією ж адресою, та належила спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого 25 травня 2000 року Дніпропетровською міською радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 18.04.2000 за № 808, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 029708, та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 19 червня 1957 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 21.06.1957 року за № № 2-3608, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 469 за реєстровим № 36.

31 травня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 34/2018.

11 жовтня 2021 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0532 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :04:208:0016.

Разом із тим, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований за цією ж адресою, через розбіжності у номері житлового будинку, який вказаний у правовстановлюючому документі, а саме в договорі про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 19 червня 1957 року, та на який зареєстровано право власності спадкодавця.

За цих підстав позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року задоволено клопотання позивача та зменшено розмір судового збору за подання цього позову до 1073 грн. 60 коп.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2023 року за клопотанням представника позивача була витребувана у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої Інни Миколаївни копія спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05 березня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Яковлева І.М. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена.

Суд, з?ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 .

Після його смерті позивач у встановлений строк 31 травня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. з заявою про прийняття спадщини.

На підставі заяви позивача була заведена спадкова справа № 34/2018.

Згідно матеріалів спадкової справи дружина спадкодавця ОСОБА_4 від спадщини відмовилася на користь позивача.

11 жовтня 2021 року нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0532 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :04:208:0016.

Водночас постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яковлевої І.М. від 14 вересня 2021 року було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з розбіжністю у номері житлового будинку, який вказаний у правовстановлюючому документі, та на який було зареєстровано ОСОБА_3 право власності в Дніпропетровському БТІ.

Зазначене зумовило позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

При вирішенні спору суд виходить із положень ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, відповідно до яких спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд ураховує, що позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

На підтвердження своїх позовних вимог та належності спадкодавцю спадкового майна будинку АДРЕСА_1 позивач надала суду копію договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 19 червня 1957 року, відповідно до якого ОСОБА_3 була надано у безстрокове користування земельну ділянку АДРЕСА_2 , копію архівного витягу з рішення Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів м. Дніпропетровська від 01.08.1958 року № 792 про зміну нумерації домоволодінь, а саме будинку АДРЕСА_3 , копію рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів № 697 від 12 грудня 1973 року про перейменування вулиці Островського на ОСОБА_5 , копію повідомлення про зміну адреси з АДРЕСА_4 , копію рішення виконавчого комітету від 28.10.1986 року № 481 про затвердження акта приймання індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 , копію реєстраційного посвідчення Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації від 15 грудня 1986 року про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1 , копію технічного паспорта на домоволодіння АДРЕСА_1 , а також копію домової книги.

Аналізуючи досліджені письмові докази, суд вважає доведеним, що спадкодавцеві ОСОБА_3 належав житловий будинку АДРЕСА_1 , оскільки його право власності на це нерухоме майно в 1986 році було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, крім того, йому був виданий державний акт на землю за цією адресою, і його право власності на це майно ніким не оспорювалося. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на будинок АДРЕСА_5 зареєстровано за іншою особою. Тому відсутність розпорядчого документа, на підставі якого було змінено адресу з АДРЕСА_4 , не спростовує належність спадкодавцеві нерухомого майна, в тому числі житлового будинку АДРЕСА_6 , право власності на яке за ним було зареєстровано в установленому порядку.

Отже, суд вважає можливим позов задовольнити, визнавши за позивачем право власності житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко