Справа №: 343/998/24
Провадження №: 2-о/343/80/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Вигодська селищна рада, про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності спільного проживання зі спадкодавцем, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернувшись до Долинського районного суду з заявою просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання її, ОСОБА_1 , зі спадкодавцями: ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини та відсутності постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі спадкодавцями ОСОБА_2 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 1932 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона, ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Після укладення шлюбу її прізвище було змінене з « ОСОБА_6 » на «Лісних».

Її батькам в рівних частках належало майно, а саме: житловий будинок збудований в період з 1967 по 1969 роки, який вони набули спільно за час перебування шлюбі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0179.

На випадок своєї смерті її батько ОСОБА_3 склав заповіт який посвідчено Вигодською селищною радою 15.02.2005 та зареєстровано у спадковому реєстрі під номером №8.

За даним заповітом батько заповів все своє майно де б воно не знаходилось і з чого би не складалося на день його смерті в рівних частках - їй та її брату ОСОБА_4 .

У жовтні 2011 в її батька погіршилось здоров`я і її мати, яка також мала проблеми зі здоров`ям, попросила переїхати до них у батьківський будинок на певний час, щоб вона змогла доглядати за батьком, а також допомагати матері.

Її брат, ОСОБА_4 , хоч з 20.10.2010 був зареєстрований за місцем проживання батьків, але постійно проживавав у Львові, а згодом виїхав за кордон де і помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ополе Республіки Польща, та не міг нічим допомогти батькам оскільки, офіційно не працював та отримував мінливий дохід у Львові та за кордоном.

Тому вона не могла відмовити батькам та погодилась переїхати, оскільки ніхто, окрім неї не міг їм більше допомогти. Згодом її батько, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . До дня його смерті вона проживала разом з ним в будинку та допомагала батькам.

Оскільки на момент смерті батька вона та її мати проживали разом, а брат проживав з батьками та повідомив, що не буде приймати спадщину, тому вони з мамою вважали, що прийняли спадщину, як спадкоємці першої черги за законом та заповітом.

Після смерті батька здоров`я її матері, ще більше погіршилось в зв`язку з цим вона до самої її смерті змушена була піклуватися та проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та доглядала її.

Її мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, вона залишилась єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, оскільки проживала разом з батьками до дня їхньої смерті.

З метою отримання права на належне їй спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса однак ним було відмовлено їй у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно по причині того, що строк для прийняття спадщини нею пропущений та не встановлено факту спільного проживання зі спадкодавцем до дня його смерті.

Оскільки її брат помер та не може підтвердити цих обставин, вона, ОСОБА_1 змушена звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту її постійного проживання разом з батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та відсутності постійного проживання її брата, ОСОБА_4 разом зі спадкодавцями: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

У випадку встановлення факту її проживання разом із спадкодавцями, вона буде вважатися такою, що прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Таким чином, встановлення даного факту необхідне їй для того, щоб мати можливість прийняти та оформити спадщину (а.с.1-3).

Заявниця ОСОБА_1 , та її представник - адвокат Комарницький Е.Г. ( ордер серії АТ №1067976 а.с.31) в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримали, зіславшись на вищезазначені обставини, просили заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи: Вигодської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області Луцький В.Я. ( довіреність від 29.04.2024 а.с.37) в судовому засідання не заперечив проти задоволенні заяви.У вирішенні даного питання поклався на рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , її представника , представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного:

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявниці встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями на час відкриття спадщини , та відсутності спільного проживання її брата ОСОБА_4 зі спадкодавцями, мають юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 13.11.2012 підтверджує, що ОСОБА_3 (батько заявниці) помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18). Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина за заповітом.

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарським будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на житловий будинок від 13.07.1998 (а.с.11) та земельна ділянка площею 0,1621 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ІФ№030191 від 14.12.2004 (а.с.10) .

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 15.02.2005 секретарем виконавчого комітету Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області Фабрикою Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №8, ОСОБА_3 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те , що йому буде належати на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.30).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.12.2015 підтверджує, що ОСОБА_2 (мати заявниці) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20). Після її смерті відкрилася спадщина за законом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як діти спадкодавиці, у першу чергу мали право на спадкування за законом.

Родинні відносини між померлими ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та заявницею ОСОБА_1 , підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , НОМЕР_3 від 11.02.1970, де в графі батько записаний ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 (а.с.7) та копією свідоцтва про укладення НОМЕР_4 від 26.10.1991, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , після укладення шлюбу з ОСОБА_8 було присвоєно прізвище «Лісних» (а.с.8).

Як встановлено в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 , з метою отримання права на належне їй спадкове майно, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак їй було відмовлено їй у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно по причині того, що строк для прийняття спадщини нею пропущений та не встановлено факту спільного проживання зі спадкодавцями до дня їх смерті.

На день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою був зареєстрований їх син ОСОБА_4 .

Факт реєстрації ОСОБА_4 в спірному будинковолодінні підтверджується копією будинкової книги буд. АДРЕСА_1 (а.с.24-29).

Однак, заявниця ОСОБА_1 , зазначила, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_2 хоч і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав у м.Львів, а згодом виїхав за межі України до Республіки Польща де і помер.

Скорочений витяг зі свідоцтва про смерть НОМЕР_5 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Ополе Республіки Польща 02.01.2023 свідчить про те, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.21-23).

Допитані в судовому засданні в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що вони являються близькими сусідами померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Дочка вказаних осіб заявниця ОСОБА_1 до дня смерті батька та матері, які перед смертю тяжко хворіли, проживала разом з ними по АДРЕСА_1 , та здійснювала за ними догляд. Син померлих ОСОБА_4 з батьками не проживав, він перебував за кордоном. ОСОБА_4 навіть не був на похороні.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , їх син, ОСОБА_4 постійно не проживав разом із

спадкодавцями, хоча і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у визначений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до відмітки в паспорті заявника НА 185762 виданого Галицьким РВ у м.Львів ГУ ДМС України у Львівській області від 04.03.2015 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-6).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21., 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тривалий час і до самої смерті, проживали разом із дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцями ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вона, ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання її разом із спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, а також встановити факт відсутності постійного проживання ОСОБА_4 , із спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, показами свідків , які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення даного факту, надасть змогу заявниці ОСОБА_1 , реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 256, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : Вигодська селищна рада, про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності спільного проживання зі спадкодавцем- задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцями: ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно не проживав разом із спадкодавцями: ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителька: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Вигодська селищна рада, місце знаходження: , місце знаходження: вул.Д.Галицького,75, смт Вигода, Калуського району, Івано-Франківської області, 77552.

Суддя: