ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-з/753/127/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказана позовна заява подана представником ОСОБА_1 адвокатом Мартинюк Марією Русланівною.

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №64822280, яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 15.02.2021, зареєстрованого в реєстрі за №1240, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заборгованості у розмірі 10 379,32 грн.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Зі змісті даної заяви вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мартинюк М.Р. як на підставу звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову посилається на постанову Верховного Суду у справі №743/1481/21, провадження №61-7662св22, у якій сформовано висновок, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

При цьому, суд не погоджується з доводами представника позивача, оскільки відповідно до постанови Верховного Суду від 19.10.2022 у справі №743/1481/21, а також відповідно до постанови Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №643/2870/18, позивач звільнений від обов`язку сплати судового збору на підставі приписів ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а не за подання заяви про забезпечення позову.

За приписом ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявниці.

При цьому, суд роз`яснює заявниці, що повернення заяви не позбавляє права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись стст. 149, 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.