У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги

У С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гребенюку В.В.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29 квітня 2024 року від представника надійшло клопотання про залишення позову без руху, дослідивши подане клопотання суддею встановлено, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відтак, у порушення зазначених норм, позовна заява позивача не містить відомостей, про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також, суддею встановлено, що у порушення зазначених норм, позовна заява позивача такого розрахунку не містить.

Згідно з вимогами п.п.6, 7, 8, 9 ч. З ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у порушення зазначених норм, позовна заява позивача вказаних відомостей не містить.

Згідно з вимогами ч. 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вказаних норм, позивач, подавши по даній справі позов, не сплатив судовий збір, вказавши, що у відповідності до п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від такої сплати.

В той же час, у відповідності до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат.

У відповідності до п.п.1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, згідно якої основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за1 працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (за особливі чи шкідливі умови праці тощо).

З вищевикладеного вбачається, що крім самого факту виконаної роботи, заробітна плата залежить від обставин виконання цієї роботи: об`єму виконаної роботи (згідно плану чи понад план), періоду виконання (в денний робочий час, в нічні часи, вихідні та святкові дні, терміново), часу виконання роботи (вчасно, згідно графіка, понад графік), умов виконання (шкідливі та особливі умови).

Отже, всі виплати, які входять до структури заробітної плати залежать від власне самого результату роботи та обставин її виконання.

Разом з тим, матеріальна допомога на оздоровлення ніяким чином не залежить ні від результатів праці, ні від умов виконання роботи. Виплачується незалежно від наявності чи відсутності шкідливих чи особливих умов праці.

Матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до інших виплат, як і виплати, передбачені Колективним договором АТ «Укрзалізниця»: при вступі працівника у шлюб, при народженні дитини у працівника підприємства, на компенсацію витрат на лікування працівника, працівникам-донорам, при звільненні працівника в зв`язку із виходом на пенсію, до ювілейних дат (досягнення 60, 70, 80, 90 років), на компенсацію вартості твердого палива для пенсіонерів, на компенсацію витрат на поховання членів сім`ї працівника тощо.

Як попередньо вбачається судом, всі вищевказані додаткові виплати, як і матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачені чинним законодавством для залізничників, а тільки умовами колективного договору підприємства. Обставини, за яких проводяться виплати залежать від особистих життєвих обставин працівника та направлені на посилення соціального захисту працівника-залізничника та зниження захворюваності серед працівників.

Обсяг заробітної плати найманого працівника становлять винагорода за виконану роботу, про що йдеться у ст.94 Кодексу і ст. 1 Закону, та гарантовані державою виплати, передбачені у ст.12 Закону, таке офіційне тлумачення дано Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. N 8-рп/2013.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до структури основної та додаткової заробітної плати, так як не залежить від виконаної роботи та її результатів, особливих чи шкідливих умов праці, а є іншою виплатою, передбаченою внутрішнім нормативом самого підприємства.

Відтак, як матеріальна допомога на оздоровлення, так і інші виплати згідно колективного договору, відносяться до інших виплат.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими позиціями, які викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №910/4518/16), від 08 лютого 2022 року (справа №755/12623/19) та були застосовані Верховним Судом у подібній справі, де предметом спору було, зокрема, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення (ухвала від 26 травня 2022 року, справа № 521/6288/19, провадження № 61-4432ск22) заявник не звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення.

Судом зазначається, що за подання та розгляд позовної заяви у даній справі позивач має сплатити судовий збір.

Разом з тим, для позивача - це є матеріальною вимогою і згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивач мав сплатити 1(один) відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви до позовної заяви в даній справі не додано ні документів, що підтверджують сплату судового збору за вимогу, ні документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до частин 11-13 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява по справі оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує 5 днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 187 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення невиплаченої одноразової матеріальної допомоги -залишити без руху;

Надати позивачу строк протягом 5 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині;

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде залишено без розгляду;

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Гребенюк