Справа № 301/3838/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" грудня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року у виконкомі Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №16.
Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на її повному утриманні.
Відносини сторін не скалалися, оскільки ОСОБА_2 виїхав за кордон 09.02.2022 року і з того часу сім`єю не цікавиться, не утримує і не турбується про позивачку з дітьми. Всі намагання позивачки зберегти сім`ю ні до чого не призвели. Більше двох років сторони разом не проживають, не підтримують шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. На даний час відповідач має іншу сім`ю та згідний на розірвання шлюбу. За таких обставин примирення між ними неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.
Відповідач участі у вихованні спільних дітей не бере, достатніх коштів на їх утримання не надає. Позивачка самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей.
Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст.180 СК України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Всупереч таким вимогам закону відповідач, який проживає окремо від позивачки з дітьми, ухиляється від належного виконання свого обов`язку щодо утримання дітей. На момент звернення до суду з цим позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей.
Відповідач офіційно не працевлашований, на обліку в службі зайнятості населення не перебуває, однак, працює за кордоном в Чеській Республіці, де отримує щомісячний дохід в розмірі 30 тисяч корун (50 тисяч грн.), який повністю витрачає на свої потреби. Він всіляко приховує свої доходи та не надає коштів, необхідних для належного та достатнього забезпечення і утримання своїх дітей. Позивачка вважала, що ОСОБА_2 матеріально забезпечений.
ОСОБА_1 просила розірвати шлюб із ОСОБА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Іршавського районного суду від 14.11.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник Азарова І.В. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяву, в якій позов підтримали у повному обсязі, просили такий задовольнити та розглянути справу по суті без їхньої участі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення (а.с. 26, 29).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений як за вказаною у позовній заяві адресою проживання, так і відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки до суду не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с. 25, 27).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з таких підстав.
Сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року у виконкомі Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.08.2013 року (а.с.6).
З позовної заяви вбачається, що подружжя припинило шлюбні відносини, більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають.
Шлюб сторін носить формальний характер, подальше його збереження для сторін є неможливим.
Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_2 від 17.02.2014 року (а.с.7) та серії НОМЕР_3 від 17.05.2017 року (а.с.8).
Сторони проживають окремо.
Обоє дітей проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягів з реєстру територіальної громади Довжанської сільської ради від 19.10.2023 року та від 11.11.2024 року (а.с. 7 на звороті, 8 на звороті, 12), з яких вбачається, що діти зареєстровані за адресою проживання позивачки, та довідкою виконавчого комітету Довжанської сільської ради №66/02-06 від 08.11.2024 року (а.с.13).
З позовної заяви вбачається, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей.
Згідно з ст. 180, 181 ч.3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Позивачка відповідно до ч.1 ст.184 СК України просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд враховує, що діти проживають з матір`ю, тому обов`язок по їхньому утриманню лежить переважно на позивачці.
ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки працює в Чеській Республіці, де отримує щомісячний дохід в розмірі 30 тисяч корун (50 тисяч грн.).
При цьому, позивачка не надала доказів, що підтверджують розмір доходів відповідача та його матеріальне становище.
Враховуються судом також положення ст.141 та ч.2 ст.182 СК України стосовно рівності прав та обов`язків батьків, у тому числі, щодо утримання дитини, щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ст.182 ч.2 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дітей віком до 6 років з 01.01.2024 року становить 2563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 3196 грн.) і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Розмір мінімальної заробітної плати з 01.04.2024 року становить 8000 грн.
Відповідач відзиву на позов не подав.
Враховуючи наведене, конкретні обставини справи, докази, подані стороною на підтвердження своїх вимог, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 13.11.2024 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, суд вважає відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути такий з відповідача ОСОБА_2 в сумі 1211,20 грн.
При зверненні до суду позивачкою понесено 1211,20 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого нею за позовну вимогу про розірвання шлюбу (а.с.1).
Враховуючи наведене, суд вважає відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 1211,20 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з даним позовом до суду за позовну вимогу про розірвання шлюбу.
Керуючись ст. 24, 105 ч.3, 112, 180-182, 184, 191 СК України, ст. 13, 247 ч.2, 263-264, 279, 280 ЦПК України,

р і ш и в :
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 10 серпня 2013 року у виконкомі Приборжавської сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №16 - розірвати.
Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , до сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі по 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 листопада 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.
Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , судові витрати в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору, який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2024 року.

Головуюча: М. О. Пітерських