Провадження № 6/537/106/2024
Справа № 537/4538/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, в якої перебуває майно боржника,

встановив:

До суду звернувся приватний виконавець Скрипник В.Л. з поданням, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення яким надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення її опису та арешту; розгляд подання проводити без участі приватного виконавця або його представника.

Подання обґрунтовано тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, в межах зведеного виконавчого провадження № 72980596 відносно ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № 71388351 з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука, виданого 03.02.2021 у справі № 537/4538/19, про звернення стягнення в рахунок погашення боргу в розмірі 428 640,00 грн на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 12.01.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області 18 жовтня 2000 року. На виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою забезпечення реального виконання рішення 27.03.2023 винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 71388351, якою накладено арешт на частину квартири загальною площею 52,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Копію постанови направлено до відома сторін виконавчого провадження за вих. № 7400 від 27.03.2023. Поштове відправлення № 059 вручено боржнику 31.03.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення з підписом боржника. 06.10.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72971685 та того ж дня постановою від 06.10.2023 ВП № 72971685 виконавчі провадження № 72971685 та № 71388351 об`єднано у зведене виконавче провадження № 72980596. Після відкриття виконавчого провадження № 71388351 здійснено перевірку на предмет належності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , в результаті якої встановлено, що зазначене майно належить боржнику та громадянці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рівних частках (по 1/2) на праві спільної часткової власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327112061. З метою забезпечення виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука, виданого 03.02.2021 у справі № 537/4538/19, вжито наступні заходи, направлені на здійснення опису та арешту належної боржнику частини квартири АДРЕСА_1 . Як зазначалось, боржник повністю обізнаний про відкрите відносно нього виконавче провадження № 71388351, про що свідчить отримана ним 31.03.2023 постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 27.03.2023 ВП № 71388351. Неодноразово здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , проте доступу до помешкання з метою його опису не надано, про що складено акт приватного виконавця. Зауважує, що Зауважу, що примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 не призведе до порушення прав та інтересів ні сторін виконавчого провадження, ні третіх осіб, оскільки в даній квартирі зареєстровані лише ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є одночасно її власниками та боржниками у виконавчих провадженнях № 71388351 та 71427902, в рамках яких мною здійснюється виконання виконавчих листів Крюківського районного суду м. Кременчука у справі № 537/4538/19 про звернення стягнення на зазначену квартиру. Таким чином, враховуючи те, що нежитлове приміщення, до якого необхідно здійснити примусове входження, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , подання направлено в порядку ст. 439 ЦПК України до Крюківського районного суду м. Кременчука.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. не з`явився, в матеріалах справи міститься письмове клопотання від приватного виконавця про проведення розгляду справи за його відсутності, подання підтримує в повному обсязі та просить суд про його задоволення.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

У приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, в межах зведеного виконавчого провадження № 72980596 відносно ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № 71388351 з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука, виданого 03.02.2021 у справі № 537/4538/19, про звернення стягнення в рахунок погашення боргу в розмірі 428 640,00 грн на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 12.01.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області 18 жовтня 2000 року.

27.03.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71388351. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження згідно вимог чинного законодавства винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

На виконання вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою забезпечення реального виконання рішення 27.03.2023 винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 71388351, якою накладено арешт на частину квартири загальною площею 52,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Копію постанови направлено до відома сторін виконавчого провадження за вих. № 7400 від 27.03.2023. Поштове відправлення № 059 вручено боржнику 31.03.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення з підписом боржника.

06.10.2023 відкрито ще одне виконавче провадження № 72971685 відносно боржника з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука, виданого 27.05.2019 у справі № 537/61/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500809782 від 08.06.2018 в сумі 64 443,42 грн. та судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 13.09.2023 у справі № 537/61/19 замінено сторону стягувача у виконавчому документі на нового ТОВ «ДЕБТ ФОРС», . 06.10.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72971685 та того ж дня постановою від 06.10.2023 ВП № 72971685 виконавчі провадження № 72971685 та № 71388351 об`єднано у зведене виконавче провадження № 72980596.

Після відкриття виконавчого провадження № 71388351 здійснено перевірку на предмет належності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , в результаті якої встановлено, що зазначене майно належить боржнику та громадянці ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в рівних частках (по 1/2) на праві спільної часткової власності, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327112061.

Слід відмітити, що приватним виконавцем також здійснюється виконавче провадження № 71427902 (30.03.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження) з примусового виконання виконавчого листа Крюківського районного суду м. Кременчука, виданого 29.03.2023 у справі № 537/4538/19, про звернення стягнення в рахунок погашення боргу в розмірі 428 640,00 грн на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 12.01.2018, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області 18 жовтня 2000 року.

Боржником за виконавчим провадженням № 71427902 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На момент звернення до суду з даним поданням зазначена квартира з власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не вибувала, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.05.2024 № 377649888.

Зазначене нерухоме майно передане в іпотеку за договором іпотеки № 173 від 12.01.2018 як забезпечення виконання зобов`язання за договором позики, укладеним 12.01.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Під час телефонної розмови з боржником, яка відбулася 05.04.2023, останньому зазначено про необхідність надати доступ приватному виконавцю до квартири АДРЕСА_1 з метою її опису та арешту на виконання судового рішення, на що ОСОБА_1 повідомив, що доступу надавати не збирається, про що складено акт приватного виконавця від 05.04.2023.

Так, 04.10.2023 за визначеною виконавчим документом адресою ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням № 189 направлено вимогу приватного виконавця за вих. № 25202, в якій боржника повідомлено про заплановані на 11:00 год. 24.10.2023 виконавчі дії з опису належної йому частини квартири та зазначено про необхідність надати безперешкодний доступ до житла.

Проте, лист з поштовим відправленням № 189 повернувся до офісу приватного виконавця з відмітною «за закінченням терміну зберігання».

24.10.2023 здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , проте доступу до помешкання з метою його опису не надано, про що складено акт приватного виконавця від 24.10.2023.

24.10.2023 за вих. № 27739 ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням № 218 повторно направлено вимогу приватного виконавця, в якій боржника повідомлено про заплановані на 11:00 год. 30.11.2023 виконавчі дії з опису належної йому частини квартири та зазначено про необхідність надати безперешкодний доступ до житла. Лист з поштовим відправленням № 218 також повернувся до офісу приватного виконавця як не отриманий боржником.

30.11.2023 здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , проте доступу до помешкання з метою його опису не надано, про що складено акт приватного виконавця від 30.11.2023.

25.04.2024 здійснено черговий вихід до квартири АДРЕСА_1 , проте доступу до помешкання з метою його опису не надано, про що складено акт приватного виконавця від 25.04.2024.

Згідно ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Судом встановлено, що зазначене рішення суду станом на час розгляду подання боржником не виконано, про що свідчать матеріали подання.

Разом із тим, судом встановлено, що приватним виконавцем надано належні та допустимі докази того, що боржника належним чином було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до житла боржника, проте боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики приватного виконавця не з`являється, заборгованість не сплачує.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 р. (заява №18357/91), «Михайленки та інші проти України» (Mykhaylenky and Others v. Ukraine) від 30.11.2004 р. (заяви №35091/02, №35196/02, №35201/02, №35204/02, №35945/02, №35949/02, №35953/02, №36800/02, №38296/02, №42814/02), «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia) від 07.05.2002 р. (заява №59498/00), п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (№1) (Philis v. Greece (no. 1)) від 27.08.1991 р. (заяви №12750/87, №13780/88, №14003/88)). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Важко навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі (зокрема, справедливий, публічний і швидкий розгляд) та водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 лише проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 р. (заява №4451/70)).

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення у справах «Ді Педе проти Італії» (Di Pede v. Italy) від 26.09.1996 р. (заява №15797/89) та «Заппія проти Італії» (Zappia v. Italy) від 26.09.1996 р. (заява №24295/94)).

Отже, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), є підставою для вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення, зокрема заходів спрямованих на перевірку майнового стану боржника.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак боржник є власником квартири АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Враховуючи вказане та керуючись ст. 439 ЦПК України, -

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, в якої перебуває майно боржника задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення її опису та арешту.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.