Справа № 349/2314/23
Провадження № 2-о/349/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 лютого 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Рибія М. Г.,

за участю секретаря судового засідання Пунько Н. С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника, адвоката Гринчишина І. Я.,

представника заінтересованої особи, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гринчишин І. Я., заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Обґрунтував заяву тим, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області. В 1978 році закінчив 8 клас Долинянської ЗОШ I-II ступенів, після чого до 1981 року проходив строкову службу в радянській армії в Хабаровському краї РФСРР. З 1989 до 1994 року працював в Івано-Франківському лісокомбінаті. Станом на 1991 рік проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Нікуди не виїжджав за межі України. Оскільки він втратив паспорт радянського зразка, то не зміг оформити паспорт громадянина України. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідне йому для оформлення паспорта громадянина України.

Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області подало до суду письмові пояснення, в яких зазначило, що 28.09.2023 до Рогатинського відділу УДМС в Івано-Франківській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку.

За обліками ГУДМС, ДМС (УДМС) України в областях, ЦМК ДМС м. Києві та Київській області немає відомостей про наявність в ОСОБА_1 паспорта громадянина України.

ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України на підставі п. п. 6 п. 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ від 25 березня 2015 р. № 302 (надалі Порядок оформлення), оскільки його особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Також не було підтверджено його належність до громадянства України.

Зазначено, що з огляду на зміст п. п. 6 п. 35 Порядку оформлення, абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» заявнику для оформлення паспорта громадянина України потрібно заявити, окрім вимоги про встановлення факту його постійного проживання на території України, також вимогу про «встановлення факту його особи».

З огляду на зміст пояснень заінтересованої особи представник заявника подав заяву про уточнення вимог, згідно з якою доповнив вимогу про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України вимогою встановити в судовому порядку особу ОСОБА_1 .

Заява представник заявника не відповідає своїй назві і за змістом є заявою про встановлення ще одного факту, тому, враховуючи ще й неподання доказів направлення копій такої заяви іншим учасникам справи як цього вимагає ст. 49 ЦПК України, у прийнятті заяви про уточнення вимог необхідно відмовити.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні назвав себе, підтвердив, що проживав в Україні в 1991 році, однак не зміг надати обґрунтованих пояснень щодо заяви.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до копії повідомлення Рогатинського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відмовлено у виготовленні паспорта громадянина України замість втраченого на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015р. № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», у зв`язку з непідтвердженням належності особи до громадянства України.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 14.09.2023.

08 січня 1985 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 в Приозерненській сільській раді народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією актового запису про укладення шлюбу № 1, виданого 08 січня 1985 року.

Згідно з копією актового запису про розірвання шлюбу № 42 від 11 липня 2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками десятьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , які народилися в с. Приозерне, що підтверджується відповідними копіями записів актів про народження.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 працював лісорубом 3 розряду Воронівського лісництва в Івано-Франківському лісокомбінаті в період з 01.11.1989 по 01.07.1994.

Згідно з довідкою старости Долинянського старостинського округу Рогатинської міської ради Жидачівського Михайла від 16 жовтня 2023 року № 88 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , станом на 24.08.1991 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією наказу Комунальної установи «Центру соціальних служб Рогатинської міської ради» № 01-11/40 від 21.09.2023 ОСОБА_1 з 21.09.2023 прийнято на постійне проживання на повне державне утримання за рахунок бюджетних коштів у відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання в с. Данильче.

Свідок ОСОБА_14 , директор Комунальної установи «Центр соціальних служб Рогатинської міської ради», надала показання, що ОСОБА_1 потрапив в очолювану нею установу з лікарні, де він перебував паралізований два тижні. Як їй відомо родичі від нього відмовилися, сторонні люди знайшли його на автобусній зупинці, куди викликали швидку медичну допомогу, і так він потрапив до лікарні. Під час перебування ОСОБА_1 в установі виявилося, що він не має ні паспорта, ні ідентифікаційного коду. Тому вони допомогли звернутися йому в міграційну службу із заявою про виготовлення паспорта.

Свідок, ОСОБА_15 , яка працює соціальним робітником та проживає в с. Дегова, в судовому засіданні надала показання, що знає ОСОБА_1 з часу його навчання в школі в с. Долинянах. Сестра ОСОБА_1 вийшла заміж за її сусіда, куди в гості приходив ОСОБА_1 , тому вона бачила його час від часу. Згодом ОСОБА_1 одружився, мав багато дітей.

Свідок, ОСОБА_16 , яка працює соціальним робітником та проживає в с. Дегова, в судовому засіданні надала показання, що знає ОСОБА_1 , адже він приходив до своєї сестри в с. Дегова, пас корови в колгоспі.

В сукупності досліджені докази дають підстави суду для висновку, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), тому суд встановлює відповідний факт.

Твердження заінтересованої особи про необхідність заявлення заявником вимоги про «встановлення факту його особи» для оформлення паспорта громадянина України є необґрунтованим.

По перше, згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» процедура встановлення особи проводиться уповноваженими суб`єктами і тільки у разі неможливості встановити особу протягом двохмісячного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

В поясненнях заінтересованої особи не зазначено про виконання процедури встановлення оособи як це передбачено п. 43 Порядку оформлення.

Окрім того, згідно з вищезазначеною ст. 10 закону особа встановлюється за «рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України», а не «рішенням суду про встановлення особи».

В категорію «рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України» цілком підпадає «рішення про встановлення факту постійного проживання особи на території України».

Підпункт 6 п. 35 Порядку оформлення згідно з яким заявник для оформлення паспорта подає рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи) суперечить закону, та й позбавлений логіки.

Виконання цього пункту означатиме, що суд повинен зазначити в резолютивній частині рішення, що заявник дійсно є ОСОБА_1 . Однак, саме по собі встановлення факту щодо заявника (до прикладу, факту постійного проживання особи на території України), означає, що суд ідентифікував заявника як ОСОБА_1 .

Підтвердженням правильності цього висновку є роз`яснення, надане в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно з яким судами не встановлюється тотожність особи.

Керуючись ст. ст. 264, 265, 293, 315 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, .

Суддя М. Г. Рибій