Дата документу 15.01.2024 Справа № 334/5460/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/5460/23 Головуючий у 1 інстанції: Фетісова М.В.
№ 22-ц/807/108/24 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

В липні 2023 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 13.07.2019 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідач взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25.04.2023 виникла заборгованість по сплаті кредиту (тілом кредиту) у сумі 89 081,26 гривня.

Посилаючись на вищезазначене просило суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.07.2019 в сумі 89 081,26 гривня.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.07.2019 в сумі 36 369 гривень 93 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір у сумі 1 095 гривень 82 копійки.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальненими доводами скарги є те, що кредитним договором між сторонами було погоджено всі умови кредитування, зокрема, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу ч. 3 цієї статті не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів звертає увагу, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року оскаржується позивачем в частині відмовлених вимог, а саме щодо відмови у стягненні відсотків, а тому в іншій частині зазначене рішення не переглядається.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи положення частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає повною мірою.

Відмовляючи у вимогах щодо стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що умовами кредитного договору, яким є заява від 13.07.2019, не передбачена сплата процентів за кредитним договором, проценти в сумі 52 711,33 гривень необхідно вирахувати з заборгованості за тілом кредиту сумі 89 081,26 гривень. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 36 369,93 гривень.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «Універсал Банк» зазначав, що відповідно до укладеного Договору про надання банківських послуг «monobank» від 13.07.2019 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 80 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору, Банку не надавав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 25.04.2023 року становить 89 081,26 грн: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 89 081,26 грн; заборгованість за пенею 0 грн.

На підтвердження позовних вимог банк надав копію розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.07.2019 року укладеного між позивачем та відповідачем (а.с.7-18); копію анкети-заяви позичальника (а.с.19); витяги з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.20-37); копію паспорта позичальника (а.с.38-40); копію довіреності № 502-ЮД1 (а.с.41); копію банківської ліцензії (а.с.42); копію статуту (а.с.44-45).

Судом встановлено, що 13.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - заява від 13.07.2019), в якій зазначено, що підписанням договору підтвердив ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку. На підставі кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у сумі 80 000 гривень, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач надав анкету-заяву від 13.07.2019, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів (Мonobank), Тарифи Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (далі Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідач за вказаним договором станом на 25.04.2023 становить 89 081,26 гривень.

Наданий позивачем розрахунок не оспорений та не спростований відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пунктів 41-42 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З матеріалів справи вбачається, що 13.07.2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву, на основі якої укладається Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна карта активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільному додатку з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операції з використанням картки при активації карти встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Отже, з наявних у справі доказів можливо встановити на яких умовах здійснювалося кредитування (пільговий період), порядок нарахування відсотків та пені і їх розмір.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В апеляційній скарзі позивач посилався на те, що при підписанні анкети-заяви споживачу надаються в електронному вигляді Умови та правила надання банківських послуг, у яких зазначено строк їх дії. На підставі зазначеного стверджує, що з Умовами та правилами в іншій редакції відповідач жодним чином не міг бути ознайомлений. Також наголосив, що з урахуванням дистанційного надання послуг клієнтам інших Умов та правил не могло бути запропоновано.

Судова колегія приймає зазначені доводи апелянта, оскільки укладений між сторонами даної справи договір має специфіку, не властиву укладенню кредитних договорів у паперовому вигляді.

Так, у анкеті заяві, на яку посилався позивач, застережене, що дана анкета є додатком до Договору про надання банківських послуг в електронному вигляді.

У анкеті-заяві відповідач висловив свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ та електронний підпис.

Так, відповідач зазначив у анкеті, що отриманий ним електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Також він підтвердив ознаи?омлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому підписання зазначеної довідки було здійснене ним шляхом накладання електронного підпису в мобільному додатку під час активації Платіжної картки.

Висновок суду першої інстанції про неузгодженість умов договору спростовується тим, що відповідач надав доступ до своєї кредитної історії як для укладання договору про надання банківських послуг, так і на період його дії та погодився з тим, що усе листування щодо цього рахунку та Договору здійснюватиметься через Мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку відповідно до умов Договору.

Відповідно до пункту 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого постановою Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України» використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Відповідачеві була згенерована ключова пара з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем, реквізити якого містяться у анкеті-заяві.

З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

У зазначеній постанові Верховний Суд виклав наступні правозастосовні позиції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У даній справі відповідач уклав договір з використанням мобільного додатку та, уклавши цей договір, він, як позичальник, підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Електронний Договір та всі додаткові угоди до нього, підписані електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін.

Судова колегія враховує що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Натомість, з наданої позивачем виписки про рух коштів по картці відповідача вбачається, що він активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі у кафе та супермаркетах, отримував готівку тощо.

Судова колегія, вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходить з того, що позивачем надано належний розрахунок заборгованості на підтвердження розміру заборгованості позичальника, анкету-заяву підписану відповідачем, Договір №б/н від 13.07.2019 року, витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», підписані електронним підписом ОСОБА_1 .

Надані банком документи є первинними документами, які беззаперечно свідчать про існування у позичальника заборгованості за кредитним договором у визначеному банком розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що наявні у матеріалах справи є допустимими доказами, які підтверджують наявність у позичальника заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.07.2019 року у заявленому банком розмірі, на підставі чого позовні вимоги щодо стягнення процентів підлягають задоволенню.

Згідно із частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга є обґрунтованою, а позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, Акціонерне товариство «Універсал Банк» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 684 грн та апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року по цій справі в оскаржуваній частині та в частині визначення судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за процентами за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.07.2019 в сумі 52 711 (п`ятдесят дві тисячі сімсот одинадцять) гривень 33 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн (чотири тисячі двадцять шість) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повне судове рішення складено 15 січня 2024 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко