Справа № 152/347/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 червня 2024 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.
за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни
вимоги позивача: про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом виселення
учасники справи:
представник позивачки адвокат Залокоцька В.Д.,
відповідач в судове засідання не з`явився;
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Представник позивачки звернулася до суду з цим позовом та вказала, що позивачка є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку проживає та зареєстрована позивач, а також проживає без реєстрації з 2015 року співмешканець позивачки - відповідач ОСОБА_2 . З липня 2023 року відносини між позивачкою та відповідачем різко погіршились. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, ремонті та оплаті комунальних послуг участі не бере, чим завдає значних матеріальних збитків, проживання разом з відповідачем є нестерпним, а на прохання позивачки переїхати в інше житло, останній відмовляє. Через постійні сварки, моральне та психологічне насилля, позивачка змушена проживати у своєї сестри. Окрім цього, постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 .. Добровільно звільнити житло, яке належить позивачці на праві власності, відповідач не бажає. Представник позивачки просить усунути позивачці перешкоди в користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення відповідача (а.с.2-5).
2. На підтвердження позовних вимог представник позивачки надала копію витягу з реєстру територіальної громади, копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, копію довідки з місця реєстрації, копію адміністративного матеріалу, копію постанови Шаргородського районного суду Вінницької області.
3. Відповідач на пропозицію суду відзиву на позов не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. 22 квітня 2024 року від представника позивачки до суду надійшла заява, в якій вона просила підготовче судове засідання 22 квітня 2024 року провести у відсутність позивачки та її представника, та призначити справу до судового розгляду (а.с.47-48).
ІІІ. Пояснення учасників справи.
5. Представник позивачки та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Не заперечували щодо заочного розгляду справи.
6. У своїх поясненнях позивач зазначила, що відповідач вселився в належне їй на праві власності житло за її згодою в 2015 році. В 2023 році у них з відповідачем почались суперечки на побутовому ґрунті. Тоді позивачка вирішила, що подальше спільне життя з ним продовжувати вона не хоче. Тому позивачка попросила відповідача виселитися з належного їй будинку. З цього час відповідач її фактично шантажує, погрожує, принижує та зазначає, що поки позивачка не сплатить йому певну суму коштів за вісім років спільного проживання, він не виселиться з будинку і якщо потрібно буде, знищить належне позивачці майно, в тому числі будинок. В результаті позивачка боїться приходити додому та перебувати в будинку поки там знаходиться відповідач. Позивачка 1,5 місяці змушена була проживати в сестри.
ІV. Інші процесуальні дії у справі.
7. Ухвалою від 12 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 1 квітня 2024 року відзив на позовну заяву (а.с.33).
8. Копія ухвали суду була надіслана відповідачу судом (а.с.34), а копія позовної заяви з додатками була надіслана представником позивачки за адресою місця проживання відповідача (а.с.24). За інформацією наданою виконавчим комітетом Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області від 12 березня 2024 року, відповідач проживає за адресою, що вказана в позові, однак не зареєстрований (а.с.32). Поштова кореспонденція, що була надіслана відповідачу, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.44).
9. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду та постановлено здійснити виклик відповідача ОСОБА_2 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.50).
10. Відповідно до оголошень про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідача двічі належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді (а.с.51, 62).
11. Таким чином, відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подав. Відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України 10 червня 2024 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
V. Фактичні обставини, встановлені Судом.
12. Згідно з копією витягу з реєстру територіальної громади№2023/010484180 від 21 грудня 2023 року позивачка зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.9).
13. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 травня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №50997697 від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.10-11).
14. Згідно з копією довідки №366 від 29 лютого 2024 року, виданої виконавчим комітетом Шаргородської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с.12).
15. Відповідно до копії адміністративного матеріалу, складеного ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, 25 грудня 2023 року на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №424297 за частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки 19 грудня 2023 року близько 19-20 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, а саме висловлювався нецензурними словами та ображав, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. З матеріалів видно, що 25 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ПОГ Жмеринського РВП капітана поліції Володимира Тарана про те, що 19 грудня 2023 року співмешканець ОСОБА_2 чинив насилля, створював нестерпні умови для проживання, про що також було складено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.13-19).
16. Згідно з копією постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2023 року, справа №152/1782/23, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) грн. (а.с.20-21).
VІ. Оцінка Суду.
17. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
18. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
19. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 травня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №50997697 від 28 грудня 2015 року (а.с.10-11), ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому позивачка зареєстрована одна (а.с.12).
20. Відповідач фактично проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації, не є співвласником житла за вказаною адресою, а також у нього немає права користування цим житлом.
21. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
22. Згідно зі статтею 157, частиною першою статті 116 ЖК УРСР виселення членів сім`ї власника жилого будинку без надання іншого жилого приміщення допускається, якщо систематичне порушення правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними.
23. Статтею 64 ЖК Української РСР передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
24. При вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, необхідно виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
25. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
26. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
27. Відповідно до частини другої та частини четвертої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.
28. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику ЄСПЛ як джерело права.
Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
29. У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід ґрунтувався на національному законодавстві, але також стосується якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своєму формулюванні та надавати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Крім того, будь-яка особа, якій загрожує виселення, у принципі повинна мати можливість, щоб пропорційність відповідного заходу була визначена судом. Зокрема, якщо було наведено відповідні аргументи щодо пропорційності втручання, національні суди повинні ретельно розглянути їх та надати належне обґрунтування.
33. Разом з тим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
34. Поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.
35. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ втручання держави в право власності на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном у розумінні Конвенції.
36. Зокрема, згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.
37. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.
38. Підсумовуючи висновки про принципи застосування статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, Верховний Суд у постанові від 27 жовтня 2021 року по справі № 128/2294/17 виснував, що виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві.
39. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
40. Наявні у справі докази свідчать про те, що упродовж тривалого часу відповідач систематично порушує правила співжиття з позивачем застосовує психологічне та економічне насилля, а також погрожує знищенням майна позивачу, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Добровільно звільнити житло, яке належить позивачу на праві власності, відповідач не бажає.
41. З огляду на зазначене, з метою запобігти подальших випадків знущання, залякування та насильства щодо позивача, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
VІI. Розподіл судових витрат.
42. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
43. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 968,96 грн (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки.
Керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу, на підставі статей 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України Суд, -
1. Позов адвоката Залокоцької Вікторії Дживанівни, що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком задовольнити.
2. Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та виселити ОСОБА_2 з цього житлового будинку.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 12 червня 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, яка знаходиться по вул. Героїв Майдану, 234, м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №000697, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 19 серпня 2019 року №570, діє на підставі довіреності від 29 червня 2021 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_3 , ід. № НОМЕР_4 , фактично проживає по АДРЕСА_1 без реєстрації.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА