Справа № 510/2316/23
Провадження № 2/510/537/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.24 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у вигляді: земельної ділянки площею 1,9873 га за кадастровим номером :01:002:0283, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада; земельної ділянки площею 0,16 га за кадастровим номером :01:001:0669, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада та житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м. житловою 33,8 кв.м.

Крім того позивач просить встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464 на ім`я ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом. У встановлений законодавством строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що в наданих документах, до державної нотаріальної контори для вчинення нотаріальних дій, відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, та в заповіті в якому спадкодавець розпорядився право на землю допущено помилки.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Вальченко В.В. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, в яких також просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 від 01.08.2022 р.; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 від 19.02.2019 р.; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,15 га, серія ЯА № 861466, власник ОСОБА_3 (кадастрові номера: ділянка № НОМЕР_4 :01:002:0283, ділянка № НОМЕР_5 - :01:001:0669); витяг про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі від 01.11.2016 р.; заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 від 27.10.2016 р. на ім`я ОСОБА_1 ; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером - :01:002:0283, власник ОСОБА_3 ; Інформація ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку; витяг з реєстру територіальної громади про місце реєстрації ОСОБА_1 ; витяг про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі від 12.06.2012 р.; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 193 від 09.08.2023 р., згідно якої ОСОБА_3 на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , одна; витяг з по господарської книги № 9, особовий рахунок НОМЕР_6 , згідно якої ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 ; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0669; довідка КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 22.09.2023 р. № 195; заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 від 20.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_1 ; квитанція на прийом неподаткових платежів № 279999 від ОСОБА_3 за складання заповіту від 20.08.2008 р.; паспорт ОСОБА_2 , серія НОМЕР_8 від 22.10.1999 р. з ідентифікаційним номером; паспорт ОСОБА_1 , серія НОМЕР_9 від 12.11.1998 р. з ідентифікаційним номером.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з: земельної ділянки площею 1,9873 га за кадастровим номером :01:002:0283, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада; земельної ділянки площею 0,16 га за кадастровим номером :01:001:0669, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада та житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м. житловою 33,8 кв.м. Право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки підтверджується державним актом серії ЯА № 861466 від 10 лютого 2006 року, витягами з ДЗК про земельну ділянку та Інформацією ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку. Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_1 підтверджується витягом з по господарської книги № 9, особовий рахунок НОМЕР_6 .

Спадкоємцем вищевказаного майна, відповідно до заповітів від 20.08.2008 р. та 27.10.2016 р. є ОСОБА_1 (позивач по справі). Спадкодавцем у заповіті від 20.08.2008 р. зазначено ОСОБА_3 (рос. мова), ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_7 , у заповіті від 27.10.2016 р. спадкодавець - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_1 . Таким чином у заповіті від 20.08.2008 допущені посилки у зазначені ПІБ спадкодавця, дати народження та РНКОПП, у зв`язку з чим спадкоємцю відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою нотаріуса від 24.11.2023 р. Також в якості підстави відмови у вчинені нотаріальної дії вказано на відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином позивач просить встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464 на ім`я ОСОБА_1 , оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення у позивача права на спадкування за заповітом.

Факт належності ОСОБА_3 заповіту від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464 підтверджується правовстановлюючими документами на майно, яке зазначено у заповіті в якості спадкового майна.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_3 заповіту від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464, підлягає встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення права у позивача на спадкування за заповітом.

У відповідний шестимісячний строк позивач звернувся до Ренійської державної нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 74353013 від 16.10.2023, спадкова справа № 385/2022.

24.11.2023 р. позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та наявності помилок у заповіті від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено. Відповідач, який є спадкоємцем третьої черги не заперечує проти визнання права власності за позивачем.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту від 20.08.2008 р. за реєстраційним № 464 на ім`я ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_10 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

земельну ділянку площею 1,9873 га за кадастровим номером :01:002:0283, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом,- Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада;

земельну ділянку площею 0,16 га за кадастровим номером :01:001:0669, цільове призначення якої 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі сільськогосподарського призначення), що розташована за адресом: Одеська область, Ренійський район, Лиманська сільська рада;

житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м. житловою 33,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін