КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5855/2024
справа №940/371/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області та за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області та за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на додаткове рішення Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Моргун Г.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Київській області, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, -

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Вимоги позову мотивує тим, що 22 травня 2022 року в м. Тетіїв по вулиці Януша Острозького, 4, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi під керуванням позивача, в результаті якого ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

За даним фактом 23 травня 2022 року до ЄРДР за №0001070 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Цього ж дня автомобіль позивача вилучено та поміщено на штрафмайданчик в м. Біла Церква Київської області.

Вказує, що безпосередньо після ДТП позивач поспілкувався із ОСОБА_3 , який повідомив, що з ним все гаразд, претензій до ОСОБА_1 він не має.

Захистом спрямовано запит до лікаря рентгенолога Тетіївської центральної лікарні, яка дослідивши знімки ОСОБА_3 , повідомила про відсутність будь-яких порушень цілісності кісток ОСОБА_3 .

Після вилучення транспортного засобу органом досудового розслідування до суду подано клопотання про накладення арешту на автомобіль Audi, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні позивача. Ухвалою Білоцерківського районного суду від 06 червня 2022 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Цього ж дня ОСОБА_1 забрав свій транспортний засіб зі штрафмайданчика, за зберігання та евакуацію якого сплатив 8 844 гривень.

Вказує, що внаслідок перебування автомобіля на штрафмайданчику позивач був позбавлений права ним користуватись протягом 16 днів.

Усвідомлюючи, що в цій події відсутній склад кримінального правопорушення, маючи намір звертатись до суду з позовом про відшкодування спричинених збитків, 24 січня 2023 року позивач звернувся до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області із заявою, якою просив повідомити, яке процесуальне рішення прийнято органом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0001070 за частиною 1 статті 286 КК України. У разі закриття кримінального провадження, просив надати копію відповідної постанови. У відповідь на заяву надійшов лист від 30 січня 2023 року, згідно якого убачається, що запитувані позивачем відомості відносяться до таємниці досудового розслідування, також в листі вказано, що в розпорядженні позивача є ухвала про відмову у задоволенні клопотання.

Вказує, що у зв`язку із вилученням транспортного засобу позивач був вимушений витрачати свій час для його повернення. Вказав, що за евакуацію автомобіля сплатив 8 844 гривень. Для захисту своїх прав позивач був змушений звертатись за правовою допомогою, внаслідок чого сплачено 5 000,00 гривень.

Зазначає, що вилучення транспортного засобу завдало позивачу душевних страждань, вплинуло на нормальний ритм життя.

Розмір моральної шкоди оцінює у 10 000,00 гривень.

Викладені обставини та подальше закриття кримінального провадження у справі, на думку позивача, є підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій посадових осіб, які ініціювали кримінальне провадження та затримали транспортний засіб.

Вказує, що внаслідок звернення до суду позивачем понесено судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ГУ НПУ в Київській області на користь позивача 10 000,00 гривень моральної шкоди, 13 344,00 гривень збитків (8 844 гривень послуги евакуатора зберігання автомобілю + 5000 гривень правова допомога під час кримінального провадження) та 5 000,00 гривень судових витрат на правову допомогу.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року позов задоволено. Стягнуто з держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 10 000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди; 8844,00 гривень на відшкодування матеріальної шкоди; 1073,60 грн сплачений судовий збір, всього 19 917,60 гривень.

Додатковим рішенням Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з держави Україна в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 5 000,00 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, ГУ НП в Київській області подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин справи.

Щодо заявленої позивачем моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень вказує, що відносно позивача Головним управлінням поліції жодних дій, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", не вчинялось. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ГУ НП в Київській області вчинено по відношенню до позивача незаконні дії.

Вказує, що реалізація механізму оскарження постанов слідчого у розумінні статті 23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. Доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань або втрат немайнового характеру, встановлення факту протиправності дій працівників ГУНП в Київській області, факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) працівників зазначених органів та їх вини в заподіянні цієї шкоди, позивач не надав.

Позивач для підтвердження міркувань, з яких він виходив, визнаючи розмір та наявність завданої моральної шкоди, вказав про 16 днів обмеження в користуванні автомобілем та вимушеність прибуття до суду 03 червня 2022 року та 06 червня 2022 року. Скаржник уважає, що вимоги позовної заяви є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8 844 гривень, вказує, що у пункті 3 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок), доставлення транспортного засобу здійснюється виключно на спеціальний майданчик чи стоянку і лише за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори. За відсутності укладеного договору між органами Національної поліції та відповідним підприємством, установою та організацією, що здійснюватиме транспортування транспортного засобу, доставлення останнього суперечитиме вимогам Порядку.

Звертає увагу, що Білоцерківський РУП ГУНП в Київській області не є самостійною юридичною особою, тому не може виступати стороною в укладанні будь-яких правочинів.

На даний час функціонують спеціальні місця для зберігання транспортних засобів, з якими ГУНП в Київській області укладають договори про доставлення затриманих транспортних засобів та їх зберігання (договір від 20.04.2023 № 528 з ТОВ «ТАЙМ ЛОГІСТИК»).

Пунктом 2.8 вищевказаного договору визначено, що повернення транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику, здійснюється за письмовим зверненням водія, власника (співвласника) або їх представників за довіреністю або за умови оплати ним витрат пов`язаних із доставленням та зберіганням такого транспортного засобу та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі їх складання.

Сума оплати за послуги зберігання та доставлення таких транспортних засобів визначена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 967/1218/869 "Про затвердження розмірів плат за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках (стоянках)".

Щодо судових витрат на правову допомогу вказує, що матеріали справи не містять документального підтвердження (відсутні документи про сплату та опис виконаних робіт) та не доведена їх обґрунтованість.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Не погодившись з ухваленим рішення в частині способу стягнення судового збору, Державною казначейською службою України подано апеляційну скаргу.

Вказує, що Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж сам позивач не вказує на Казначейство як на порушника своїх прав). Відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів. Уважає, що у разі задоволення позовних вимог, судовий збір необхідно покласти на державний орган, з неправомірних дій якого виник даний спір, а не за рахунок Казначейства.

Вказує, що крім Держави Україна в особі ГУНП в Київській області, позивач визначив окремим відповідачем Казначейство. Залучення або незалучення до участі у спорах з державою Казначейства чи його територіального органу не впливає на правильність визначення відповідача у справі, оскільки таким належним відповідачем є саме Держава Україна, а не Казначейство чи його територіальний орган (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц (пункт 44), від 25.03.2020 у справі № 641/8857/17 (пункт 64).

Всупереч вимогам статті 137 ЦПК України суд не здійснив розподіл судових витрат між сторонами, натомість без жодної правової підстави стягнув судові витрати з Державного бюджету.

Уважає, що в силу приписів частини 2 статті 141 ЦПК України витрати щодо сплаченого судового збору можуть бути стягнуті винятково зі сторони у справі, однак не з Державного бюджету України.

Звертає увагу, що на учасника процесу без статусу юридичної особи не може покладатися обов`язок зі сплати судового збору, оскільки це суперечитиме вимогам Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, від 07 вересня 2022 року у справі № 641/4272/19, від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, від 02 червня 2021 року у справі № 215/3408/18, від 08 серпня 2021 року у справі № 751/7182/19, від 11 серпня 2021 року у справі № 352/2255/19, від 18 серпня 2021 року у справах № 200/8310/18 і № 591/6891/18, від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17, від 13 липня 2022 року у справі № 757/24363/20, від 25 січня 2023 року у справі № 753/22826/19, від 18 жовтня 2023 року у справі № 705/4489/20, від 25 жовтня 2023 року у справі № 291/383/19

Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати рішення Володарського районного суду Київської області від 21 листопада 2023 року в частині стягнення сплаченого судового збору "з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України" та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути "з Головного управління Національної поліції в Київській області".

Не погодившись з додатковим рішенням Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року, ГУ НП в Київській області подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується з ухваленим додатковим рішенням, оскільки позивачем до матеріалів справи не додано достатньо доказів, які б підтверджували розмір витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що дає підстави зробити висновок про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування судових витрат.

Вказує, що матеріали справи не містять документального підтвердження, а саме відсутні документи про сплату та опис виконаних робіт, не доведена їх обґрунтованість.

Мотивуючи наведеним, просить суд додаткове рішення Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Не погодившись з додатковим рішенням Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року в частині способу стягнення витрат на правничу допомогу Державною казначейською службою України подано апеляційну скаргу.

Зазначає, що із змісту рішення №940/371/23 убачається, що суд вказує на суб`єкта винного в заподіюванні шкоди позивачеві - ГУ НП в Київській області.

Крім держави Україна в особі ГУ НП в Київській області, позивач визначив окремим відповідачем Казначейство. Вказує, що суд першої інстанції, всупереч вимогам статті 137 ЦПК України, не здійснив розподіл судових витрат між сторонами, натомість без жодної правової підстави стягнув витрати на правничу допомогу з Державного бюджету України.

Звертає увагу, що суд всупереч безальтернативним приписам статей 137, 141 ЦПК України стягнув витрати на правничу допомогу адвоката не зі сторони у справі, однак з Державного бюджету України.

Казначейство уважає, що відповідні судові витрати можуть бути стягнуті саме із суб`єкта, у зв`язку з протиправними діями до якого подано позов, а не з Казначейства.

Звертає увагу, що позивач не пред`являв позов безпосередньо до Казначейства, а за власним переконанням та відповідно до статті 56 Конституції України визначив відповідачем Державу Україна, при тому, що Казначейство є виключно представником держави у відповідній справі. Держава Україна, що діє через Державну Казначейську службу України, як скаржник у справі, не є платником судового збору.

Мотивуючи наведеним, просить суд додаткове рішення Володарського районного суду Київської області в частині стягнення витрат на правову допомогу з Державного бюджету України скасувати.

24 квітня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Неживок І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на апеляційні скарги.

Уважає апеляційні скарги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Уважає, що відповідач ГУ НП у Київській області підтверджує протиправність своїх дій вказавши, що автомобіль передано ФОП ОСОБА_4 , при цьому, що договір про евакуацію транспортних засобів укладено 20 квітня 2023 року з ТОВ "ТАЙМ ЛОГІСТІК".

Звертає увагу, що договір на евакуацію з ТОВ "ТАЙМ ЛОГІСТІК" укладено лише 20 квітня 2023 року, а евакуація автомобіля відбулась 22 травня 2022 року.

Для відновлення порушеного права користування своїм транспортним засобом позивач був вимушений понести витрати у розмірі 8 844,00 гривень.

Вказує, що ним понесено судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 13 квітня 2023 року, додатком до цього договору від 13 квітня 2023 року та актом наданих послуг від 15 листопада 2023 року. Ці витрати є співмірними складності справи та витратам часу на підготовку позовної заяви, участі в судових засіданнях. Відтак, доводи відповідачів у цій частині є безпідставні.

Зазначає, що з моменту вилучення транспортного засобу та сплати коштів за евакуацію минуло майже 2 роки, внаслідок чого позивач 2 роки позбавлений можливості використати належні йому кошти в розмірі 8 844,00 гривень.

В іншому доводи відзиву є ідентичними твердженням, викладеним у позові.

Просить рішення Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених по справі судових рішень, апеляційний суд робить такі висновки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції керувався Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та зробив висновок, що позивач має право на відшкодування шкоди, завданої йому неправомірними діями органами досудового розслідування оскільки порушене проти нього кримінальне провадження закрите за відсутністю події кримінального правопорушення.

Стягнувши з держави Україна 10 000,00 грн моральної шкоди, суд першої інстанції вказав , що таке відповідає принципам поміркованості та розумності, вказавши, що така шкода заподіяна під час проведення досудового розслідування у межах кримінального провадження.

Стягнувши кошти з держави Україна в особі Державної казначейської служби України, суд першої інстанції вказав, що кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Відповідно до пунктів 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Суд зробив висновок, що сума підлягає стягненню із Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

З матеріалів цивільної справи та матеріалів кримінального провадження №0001070, внесеного до ЄРДР за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 травня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, убачається, що 22 травня 2022 року о 17:00 год. до ЄРДР внесено відповідні відомості № 0001070.

З фабули витягу з ЄРДР убачається, що 22 травня 2022 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки Audi A5 2016 року випуску, під час здійснення повороту до багатоповерхового будинку на пішохідній зоні здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 .. В подальшому ОСОБА_1 з місця вчинення дорожньо-транспортної зник. В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено місцезнаходження автомобіля Audi A5 2016 року випуску, під керуванням ОСОБА_1 , в подальшому вказаний автомобіль вилучено за адресою АДРЕСА_1 та поміщено на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в АДРЕСА_2 . В результаті ДТП ОСОБА_3 госпіталізовано до Тетіївської РЛ з діагнозом: перелом без зміщення латеральної кістки справа (аркуш кримінального провадження 1).

Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 23 травня 2022 року, ОСОБА_1 22 травня 2022 року о 10:00 год. рухався на автомобілі марки «Audi A5», 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Тетіїв по вул. Януша Острозького, 4 та під час здійснення повороту до багатоповерхового будинку на пішохідний зоні здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . ОСОБА_1 зник з місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3 було госпіталізовано до Тетіївської РЛ з діагнозом перелом без зміщення латеральної кістки справа. Автомобіль було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів в АДРЕСА_2 (аркуш кримінального провадження 5-6).

Відповідно до рапорту старшого інспектора чергового відділення поліції №3 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Сергія Матвійчука, убачається, що 22 травня 2022 року об 11 годині 30 хвилин до чергової частини відділення поліції №3 Білоцерківського РУП надійшло телефонне повідомлення від медсестри приймального відділення Тетіївської ЦРЛ Гордієнко І.А. про те, що на приймальне відділення за медичною допомогою звернувся житель м. Тетієва ОСОБА_3 з діагнозом перелом латеральної лодижки без зміщення справа (аркуш кримінального провадження 9).

Відповідно до даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, дата огляду 22 травня 2022 року о 13:30 год. (аркуш кримінального провадження 10).

Згідно довідки, складеної лікарем Швець В.В. для пред`явлення до Тетіївського відділу поліції, постраждалому ОСОБА_3 поставлено діагноз перелом без зміщення латеральної лодижки справа (аркуш кримінального провадження 11).

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 23 травня 2022 року автомобіль Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001070 від 23 травня 2022 року (аркуш кримінального провадження 24).

23 травня 2022 року прокурор Білоцерківської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, у якому просив суд накласти арешт на майно, яке було вилучено 22 травня 2022 року під час огляду місця події 22 травня 2022 року, а саме автомобіль марки Audi A5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_6 , з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження. Заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також заборонити розпоряджатися будь-яким чином арештованим майном до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні (аркуш кримінального провадження 27-30).

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 27 травня 2022 року прийнято постанову про призначення у кримінальному провадження №0001070 від 23 травня 2022 року судової інженерно-технічної експертизи (аркуш кримінального провадження 32).

06 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області із заявою про повернення транспортного засобу Audi, д.н.з. НОМЕР_1 (аркуш кримінального провадження 34).

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2022 року клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Данилюка В.М., про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0001070 залишено без задоволення. Тимчасово вилучений транспортний засіб марки Audi Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , повернуто ОСОБА_1 (аркуш кримінального провадження 35).

Із змісту повного тексту ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2022 року убачається, що підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна стало те, що прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки Audi A5, тоді як речовим доказом визнаний автомобіль марки Audi Q5. Також слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено того, що ОСОБА_6 може приховати, пошкодити чи знищити автомобіль.

09 червня 2022 року постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0001070 щодо повернення йому автомобіля відповідно до ухвали суду від 06 червня 2022 року (аркуш кримінального провадження 36-39).

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 08 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0001070 призначено судово-медичну експертизу (аркуш кримінального провадження 46).

Відповідно до даних висновку експерта №107 від 29 червня 2022 року, складеного судово-медичним експертом Комунального закладу Київської обласної ради "Київське обласне бюро судово-медичних експертиз" по даних медичної документації (амбулаторної карти хворого на ім`я ОСОБА_3 ) встановлено діагноз перелом правої латеральної кісточки без зміщення правого гомілково-стопного суглоба. Садна. По даним медичної документації (консультаційного висновку лікаря-рентгенолога КОБ СМЕ ОСОБА_7 ) кістково-травматичних змін кісток, що приймають участь в утворенні суглобу - не виявлено. Описані тілесні ушкодження у вигляді саден правої стопи відносяться до легких тілесних ушкоджень (аркуш кримінального провадження 53-54).

29 червня 2022 року старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001070 від 22 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. Вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 КУпАП (аркуш кримінального провадження 55-56, аркуш справи 89, 117-118).

У постанові вказано, що кримінальна відповідальність, передбачена частиною 1 статті 286 КК України настає у разі спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Разом з тим, згідно висновку експерта №107 від 29 червня 2022 року отримані ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до даних товарного чеку від 06 червня 2022 року, виданого ФОП ОСОБА_8 , позивачем сплачено 8 844,00 гривень за евакуацію автомобіля та його зберігання протягом 16 днів (том 1 а.с. 16).

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилається на протиправність дій органу досудового розслідування в частині незаконного, на думку позивача, внесення відомостей до ЄРДР та вилучення його транспортного засобу.

В обґрунтування позову посилається на норми статей 1173,1174,1176 ЦК України , а також положення Закону України Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до частини 7 статті 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється законом (частина 7 статті 1176 ЦК України).

Спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон № 266/94-ВР).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 266/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" відшкодуванню громадянинові підлягає шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Частиною 2 статті 2 Закону № 266/94-ВР унормовано, що право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини 1 цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Статтею 4 Закону № 266/94-ВР визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону № 266/94 визначено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць на момент перебування під слідством чи судом, при цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди згаданими органами чи їх посадовими особами діють правила частини шостої цієї статті і завдана шкода відшкодовується виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, їх посадовими або службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).

Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом України та неодноразово відтворений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі 638/1413/17; від 20 листопада 2019 року у справі № 569/4199/15-ц та інших.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та їх посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім цими нормами не передбачена обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

У цій справі установлено, що 22 травня 2022 року до ЄРДР внесено відомості №0001070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29 червня 2022 року кримінальне провадження закрито, у зв`язку із відсутністю в діях складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 386 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, підставами для початку досудового розслідування є заява (громадян про вчинений злочин; з`явлення із зізнанням); повідомлення (підприємств установ, організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості; представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу на місці вчинення злочину; повідомлення, опубліковані в пресі); самостійне виявлення слідчим, прокурором із будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (під час іншого досудового розслідування, через засоби масової інформації, матеріали оперативних підрозділів, виконавчої служби, контролюючих органів тощо).

Установлено, що на підставі звернення медсестри приймального відділення Тетіївської ЦРЛ Гордієнко І.А., у зв`язку із госпіталізацією ОСОБА_3 до Тетіївської РЛ та попереднім діагнозом перелом без зміщення латеральної кістки справа до ЄРДР 22 травня 2022 року внесено відомості за попередньою кваліфікацією частина 1 статті 286 КК України.

Отже внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вчинення дій щодо розслідування є виконанням вимог статті 214 КПК України, відтак твердження позивача в частині незаконності цих посадових осіб є безпідставними.

Порядок тимчасового вилучення майна унормовано статтею 168 КПК України, при цьому уповноваженою службовою особою забезпечено схоронність цього майна (транспортного засобу).

Ураховуючи, що будучи причетним до події дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, ОСОБА_1 залишив місце події, відсутні підставі уважати про незаконність процесуальних дій щодо тимчасового вилучення транспортного засобу.

Крім того, в межах кримінального провадження, порушеного за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень призначається відповідна експертиза.

У межах кримінального провадження , внесеного до ЄРДР №0001070 від 22 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, така експертиза була призначена, та згідно висновку експерта №107 від 29 червня 2022 року отримані ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що стало підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Установлено, що постановою старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0001070 від 22 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. Тобто вчинення процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось 39 днів.

Колегія суддів констатує, що надані позивачем докази не свідчать про існування обставин, якими він обґрунтовує вимоги про притягнення органу державної влади до відповідальності.

Зокрема, доводи ОСОБА_1 про те, що сам по собі факт закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення є підтвердженням незаконності дій органів досудового розслідування, колегія суддів відхиляє з таких міркувань.

Факт внесення відомостей до ЄРДР, початок досудового розслідування та подальше його закриття, на переконання суду, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до положень статті 214 КПК України обов`язком органу досудового розслідування є внесення відомостей до ЄРДР за відповідною заявою. При цьому, суд звертає увагу, що у заяві медсестри до чергової частини йшла мова про звернення ОСОБА_3 за медичною допомогою з діагнозом перелом латеральної лодижки без зміщення справа, отриманого внаслідок ДТП. Наведене є достатньою підставою для початку досудового розслідування та виконання процесуальних дій з метою виконання завдань досудового розслідування.

Ураховуючи викладене, орган досудового розслідування виконав положення частини 1 статті 214 КПК України, вчинення подальших процесуальних дій також не можна уважати незаконними із викладених вище мотивів.

Послідовність дій органу досудового розслідування дає підстави для висновку про відсутність прийняття незаконних процесуальних рішень, що обмежували б права ОСОБА_1 , оскільки усі процесуальні дії органом досудового розслідування вчинено в межах кримінального процесуального кодексу задля установлення дійсних обставин події, відомості про яку внесено до ЄРДР за №0001070 за ознаками кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що твердження суду першої інстанції про перебування позивача під кримінальним переслідуванням, необхідність захисту від пред`явленого обвинувачення є помилковими, оскільки кримінальне провадження внесено до ЄРДР за фактом ДТП, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_1 не повідомлялось.

Відтак у цій справі відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, а висновки суду першої інстанції є помилковими.

Відповідно до статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відтак, апеляційний суд робить висновок про скасування рішення Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Оскільки апеляційний суд зробив висновок про скасування рішення суду від 13 листопада 2023 року, додаткове рішення Володарського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року втрачає силу та підлягає скасуванню, відтак колегія суддів не надає оцінку доводам апеляційних скарг на це судове рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції України в Київській області, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на додаткове рішення від 1 грудня 2023 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на додаткове рішення від 1 грудня 2023 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Володарського районного суду Київської області від 1 грудня 2023 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова