Провадження № 2/344/205/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач»), за участі третьої особи ОСОБА_3 ,в якомупросиввизнати нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивував тим, що придбана Відповідачем за 9 днів до реєстрації шлюбу з Позивачем квартира АДРЕСА_2 за час шлюбу сторін істотно збільшилась у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Як зазначено Позивачем у позовній заяві, на момент придбання спірної квартири у ній були голі стіни. За попередньою усною домовленістю з ОСОБА_2 вона оплачувала вартість квартири в стані сирець у розмірі 89 626,00 грн., а Позивач ОСОБА_1 далі, власними коштами та силами, приводив квартиру в стан, придатний для життя.

Після придбання квартири Позивачем, як ним зазначено у позові, було виконано роботи про приведенню квартири в придатний для проживання стан. Ним було проведено капітальний ремонт приміщення. Залито стяжку, встановлено підлогу, систему опалення, електричну проводку, проведені штукатурні роботи, встановлені вхідні броньовані двері. Позивачем було встановлено металопластиковий склопакет на балкон, встановлено всі розетки, вимикачі, світильники, встановлено та під`єднано всю сантехніку крани, мийки, підєднано посудомийну машину, придбано ліжко та матрац, оплачено виготовлення та встановлення кухонної стінки, власноручно виготовлено кухонну шафу в коридорі, малу шафу в спальні, зібрано придбану велику шафу в спальні, встановлено кондиціонер, встановлено супутникову антену.

Вцілому, як покликається Позивач, на капітальний ремонт ним було витрачено більше коштів, ніж заплатила ОСОБА_2 за квартиру в стані сирець. Внаслідок зусиль Позивача та матеріальних витрат квартира перетворилася з приміщення, яке складалось з голої цегли та підлоги і стелі з залізобетонних плит, у повноцінне житло, відповідно, набула якісно нових властивостей, та істотно збільшилась у своїй вартості. 05 грудня 2012 року місце проживання Позивача було зареєстровано у спірній квартирі. Він повністю та одноосібно доглядав за квартирою, підтримував всі мережі у справном стані, сплачував комунальні платежі. Дану квартиру вважає своїм житлом та спільною власністю подружжя.

В судових засіданнях Позивач підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

В подальшому ним подано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачем ОСОБА_2 , направлено на адресу суду відзив на позов, у якому вона заперечила проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Зокрема, заперечуючи проти позову, Відповідач у відзиві посилалася на те, що на підставі попереднього договору купівлі-продажу №90 від 05.08.2011 року, укладеного між нею та ПП «Будсервіс-ІФ», Позивач набула у власність квартиру АДРЕСА_2 .

Вказану квартиру, як зазначено у відзиві на позов, було придбано за особисті кошти батька Відповідача ОСОБА_4 , який станом на 2011 рік був працівником ПП «Будсервіс-ІФ». З моменту придбання квартири всі ремонтні роботи щодо капітального та поточного ремонту житлової квартири, за твердженням Відповідача, виконувалися за кошти та під керівництвом батька ОСОБА_2 . Позивач не приймав жодної участі, як фінансової, так і власне особистої у здійсненні капітального та поточного ремонту даної квартири, а вселився в неї тільки по завершенню всіх робіт.

З моменту одруження з Позивачем і до часу розірвання шлюбу Відповідач була офіційно працевлаштована, отримувала дохід, який по мірі необхідності вкладався в поточний ремонт даної квартири.

В судових засіданнях представник Відповідача заперечила проти позову та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. В подальшому її представником подано заяву про розгляд справи без її участі.

У зв`язку з відчуженням в ході судового розгляду даної цивільної справи спірної квартири ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 року за клопотанням ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_3 в судові засідання не з`явилася, явку уповноваженого представника не забезпечила, про дату та час судових засідань повідомлялася належним чином. Письмового відношення до заявлених позовних вимог від третьої особи ОСОБА_3 до суду не надходило.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.06.2022 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення технічної експертизи давності документа.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, технічну експертизу давності документу (Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року а.с. 95), на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) Чи відповідає давність підпису ОСОБА_5 на даті вказаній у Довідці №18, виданій ОСОБА_2 Приватним підприємством «Будсервіс-ІФ» (оригінал Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року а.с. 95)?

2) Чи відповідає давність написаної ручкою дати (05 серпня 2011 р.) в досліджуваній Довідці №18 даті, вказаній у досліджуваній довідці?

3) Якщо ні, то в який період було виконано підпис громадянина ОСОБА_5 та написана дата 05 серпня 2011 р.?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України.

Зобов`язано сторін надати на вимогу експертів в їх розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Для проведення експертизи направлено матеріали цивільної справи та оригінальний примірник Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року (який міститься на а.с. 95).

Витрати по проведенні експертизи покладено на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

У зв`язку з надходженням на адресу суду клопотання екпертів ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2022 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 року та 28.11.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну питань поставлених експерту, та призначено по справі технічну експертизу давності документу (фізико-хімічну) (Довідки ПП «Будсервіс -ІФ» №18 від 05 серпня2011 року - а.с. 95), на вирішення якої поставлено змінені питання:

- Який тип розчинника (сольвента) (феноксіетанол, гліколі, бензиловий спирт, тощо) використаний в пасті кулькової ручки якою написанадата «05 серпня 2011 р.» та виконано підпис в довідці ПП «Будсервіс-ІФ»№18 від 05 серпня 2011 року.

- Який залишковий вміст розчинника (сольвента) в досліджуваних написах (кількісно по параметру/параметрам який/які використовуються при визначенні давності нанесення напису кульковою ручкою відповідно до атестованих судових методик).

- Яка динаміка зміни залишкового вмісту сольвенту в досліджуваних написах за одним з двох методів на вибір експерта:

а) відповідно до трьох замірів з орієнтовним інтервалом в 15 днів між замірами,

б) заміри степені екстракції розчинника дотапісля штучного старіння досліджуваного штриха;

- Які висновки щододавності досліджених рукотворних написів можна зробити на підставі отриманих даних та атестованих експертних методик?

(наприклад написи нанесені більш ніж 5 років тому, написи нанесені менш ніж рік тому, тощо).

- Які атестовані експертні методики були використані при проведенні даної експертизи?

- Які атестовані експертні методики могли б бути використані, але не були, та чому небули використані?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного

інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків у відповідності до ч.5 ст. 104 ЦПК України.

Зобов`язано сторін надати на вимогу експертів в їх розпорядження всі необхідні для проведення експертизи матеріали.

Для проведення експертизи на правлено матеріали цивільної справи та оригінальний примірник Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року (який міститься на а.с. 95).

Витрати по проведенні експертизи покладено на ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

У зв`язку з надходженням на адресу суду клопотання від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) про надання додаткових матеріалів, а саме просять дозвіл суду на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому досліджуваному документі, відповідно до п.4 ст. 108 ЦПК України оформлений ухвалою, ухвалою суду від 25.01.2023 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.02.2023 року надано експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) О.Посільському та Т.Ліхвару дозвіл на повне або часткове знищення об`єкта дослідження (в тому числі, на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у наданому досліджуваному документі) технічної експертизи давності документу (фізико-хімічної) (оригінал Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року), призначеної ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Для проведення експертизи направлено матеріали цивільної справи та Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року у відокремленому (розшитому) від матеріалів справи вигляді оригінальний примірник.

На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

22 листопада 2023 року на адресу суду надійшов лист від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) , в якому зазначено що оплата за проведення експертизи не надходила, тому ухвала Івано-Франківського міського суду від 28.11.2022 року залишається без виконання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.11.2023 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Чичила Андрія Ігоровича копію договору купівлі-продажу 1681 від 10.05.2023 року та копії всіх документів, на підставі яких був укладений даний договір купівлі-продажу (копія акту оцінки вартості нерухомого майна, копія квитанції про оплату, тощо).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01.02.2024 року за клопотанням ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .

Суд також зауважує, що разом із позовною заявою Позивачем 19.10.2021 року було подано клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у справі про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В подальшому аналогічну експертизу Позивач просив призначити у формі заяви про забезпечення доказів.

Проте, оскільки в судовому засіданні 16.05.2022 року (на якому розглядалася заява про забезпечення доказів) стороною Відповідача було надано до матеріалів справи копію Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року, давність виконання якої (2011 рік) Позивачем поставлено під сумнів, Позивач в судовому засіданні просив відтермінувати розгляд його заяви про призначення будівельно-технічної експертизи у справі, а спочатку розглянути можливість призначення по справі експертизи давності документа, що було задоволено Судом шляхом призначення відповідної експертизи.

В подальшому, 04.06.2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про залишення клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи без розгляду, що задоволено судом.

Також в ході розгляду справи ОСОБА_1 скористався правом на подання відповіді на відзив на позов та письмових пояснень по справі.

Також в ході судового розгляду справи в якості свідків допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Заслухавши та проаналізувавши пояснення Позивача, представника Відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

На підставі Свідоцтва про право власності від 30.11.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на підставі Рішення №696 від 11.11.2011 року (номер запису: 8951 в книзі: 254) РПВН 35313710, ОСОБА_2 з 30.11.2011 року до 10.05.2023 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Вказану квартиру набуто ОСОБА_2 на підставі укладення попереднього договору купівлі-продажу №90 від 05 серпня 2011 року з ПП «Будсервіс-ІФ» (том 1, а.с.9).

09 грудня 2011 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 (том 1, а.с.6), який в подальшому розірвано Рішенням Івано-Фрнківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98148046), яке залишено без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13.11.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99547156).

На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 10 травня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чичила А.І. (зареєстровано в реєстрі за №1681) ОСОБА_2 (продавець) продала та передала, а ОСОБА_3 (покупець) купила та прийняла квартиру АДРЕСА_3 , а.с.244-245).

Посилаючись на те, що за час шлюбу придбана Відповідачем до одруження квартира АДРЕСА_2 істотно збільшилась у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Як зазначено Позивачем у позовній заяві, на момент придбання спірної квартири у ній були голі стіни. За попередньою усною домовленістю з ОСОБА_2 вона оплачувала вартість квартири в стані сирець у розмірі 89 626,00 грн., а Позивач ОСОБА_1 далі, власними коштами та силами, приводив квартиру в стан, придатний для життя.

Після придбання квартири Позивачем, як ним зазначено у позові, було виконано роботи про приведенню квартири в придатний для проживання стан. Ним було проведено капітальний ремонт приміщення. Залито стяжку, встановлено підлогу, систему опалення, електричну проводку, проведені штукатурні роботи, встановлені вхідні броньовані двері. Позивачем було встановлено металопластиковий склопакет на балкон, встановлено всі розетки, вимикачі, світильники, встановлено та підєднано всю сантехніку крани, мийки, підєднано посудомийну машину, придбано ліжко та матрац, оплачено виготовлення та встановлення кухонної стінки, власноручно виготовлено кухонну шафу в коридорі, малу шафу в спальні, зібрано придбану велику шафу в спальні, встановлено кондиціонер, встановлено супутникову антену.

Вцілому, як покликається Позивач, на капітальний ремонт ним було витрачено більше коштів, ніж заплатила ОСОБА_2 за квартиру в стані сирець. Внаслідок зусиль Позивача та матеріальних витрат квартира перетворилася з приміщення, яке складалось з голої цегли та підлоги і стелі з залізобетонних плит, у повноцінне житло, відповідно, набула якісно нових властивостей, та істотно збільшилась у своїй вартості.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 57 Сімейного кодексу України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначеними нормами встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі

№ 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20) зазначила, що втручання у право власності може бути визнано обґрунтованим та здійсненим із дотриманням балансу інтересів подружжя у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що привели до істотного збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у кожній конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх її обставин.

Істотність має визначальне значення, оскільки необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи в остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної власності, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився за час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальним правилом мають враховуватися здійснені капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не створюватиме підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт у такому разі не зазнає і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість особистого майна однієї зі сторін.

У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених витрат з боку іншого подружжя не власника, однак не визнає їх істотними, то інший з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Другий чинник істотності такого збільшення вартості має бути пов`язаний зі спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилася, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інші чинники, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що за статтею 62 СК України не визнаються підставами для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 495/11680/18 (провадження № 61-5314св23).

У іншій справі Верховним Судом у постанові від 14.06.2023 року у справі №334/7560/20 (провадження № 61-2804св23) зазначено наступне:

«Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (частина перша статті 57 СК України).

У частині першій статті 62 СК України вказано, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз частини першої статті 62 СК України свідчить, що визнання майна дружини, чоловіка за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя пов`язується із наявністю у сукупності двох умов:

1) істотність збільшення вартості майна. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя;

2) істотність збільшення вартості має бути пов`язана зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Істотність збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 214/6174/15-ц (провадження № 14-114цс20) зазначено:

«Тому у самому законі, статті 62 СК України передбачені умови, за яких таке втручання у право власності буде не лише законним, але і необхідним з точки зору забезпечення інтересів іншого, не власника, з подружжя та гарантуватиме дотримання балансу інтересів кожного з подружжя.

Зі змісту статті 62 СК України вбачається, що втручання у право власності може бути обґрунтованим, та дотримано балансу інтересів подружжя, у разі наявності у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.

Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Тобто істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної вартості, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним у порівнянні із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу у результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Поточний ремонт житла, зміна його призначення з житлового на нежитлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна.

У такому випадку, якщо суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном.

Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя.

Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

В іншому випадку, у разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального удорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних з внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу.

При посиланні на вимоги статті 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач мала довести, що у збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені її окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 453/320/16-ц (провадження № 61-4141св21) зазначено:

«у частині першій статті 62 СК України вказано, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому обмежується саме право особистої власності одного з подружжя і, як наслідок, зменшується обсяг правомочностей колишнього одноособового власника.

Таким чином, у статті 62 СК України передбачені умови, за яких таке втручання у право власності буде не лише законним, але і необхідним з точки зору забезпечення інтересів іншого, не власника, з подружжя та гарантуватиме дотримання балансу інтересів кожного з подружжя.

Аналіз частини першої статті 62 СК України свідчить, що визнання майна дружини, чоловіка за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя пов`язується із наявністю у сукупності двох умов:

1) істотність збільшення вартості майна. Істотність має визначальне значення, так як необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості в порівнянні з первинною оцінкою об`єкта, однак співвідносити і у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісні зміни характеристик самого об`єкта та ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи у остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя;

2) істотність збільшення вартості має бути пов`язана зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилося, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне збільшення вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.

Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх його обставин.

За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості.

Таким чином, у випадку вирішення питання щодо поділу майна подружжя, яке належало на праві приватної власності чоловікові чи дружині, однак за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, застосуванню підлягають положення статті 62 СК України, а судам слід встановити наявність та розмір таких спільних затрат».

В даній цивільній справі на підтвердження підставності позовних вимог Позивачем надано суду:

копію Договору №02/12/2015-Б від 02 грудня 2015 року (том 1, а.с.12), укладеного між ОСОБА_1 (замовник) та ТОВ «Перший віконний завод ІФ» (виконавець), за умовами якого замовник доручав та оплачував, а виконавець приймав на себе роботи по виготовленню, доставці та встановленню металопластикових виробів на об`єкті замовника в АДРЕСА_1 згідно погодженої сторонами специфікації.

копію квитанції до прибуткового касового ордера на суму 13 170,00 грн. (том 1, а.с.13).

копію Договору купівлі-продажу від 08.05.2012 року (том 1, а.с.10-11), за яким Позивач разом з іншими співвласниками продав свою частку у квартирі в м. Калуші.

роздруківки з сайту Дом.ріа щодо вартості 2-кімнатних квартир по АДРЕСА_4 (том 1, а.с.29-31).

товарний чек №223 від 08.06.2011 року про покупку кондиціонера (том 1, а.с.32)

документи щодо статусу та доходу ФОП ОСОБА_1 за 2011 рік (том 1, а.с.57-62)

довідку про доходи ОСОБА_2 (том 1, а.с.63).

Доводи ж Позивача щодо проведення особисто ним капітального ремонту приміщення, залиття стяжки, встановлення підлоги, системи опалення, електричної проводки, проведення штукатурних робіт, встановлення вхідних броньованих дверей, встановлення всіх розеток, вимикачів, світильників, встановлення та під`єднання всієї сантехніки (кранів, мийок, підєднання посудомийної машини, придбання ліжка та матрацу, оплачення виготовлення та встановлення кухонної стінки, власноручно виготовлення кухонної шафи в коридорі, малої шафи в спальні, зібрання придбаної великої шафи в спальні, встановлення супутникової антени) не підтверджуються конкретними належними засобами доказування.

Такі доводи випливають лише з пояснень Позивача, що не є засобом доказування у цивільній справі.

Крім того, Суд враховує наявність у матеріалах справи оригіналу та належним чином завіреної копії Довідки ПП «Будсервіс-ІФ» №18 від 05 серпня 2011 року (том 1, а.с.95), за змістом якої будівельною компанією ПП «Будсервіс-ІФ» при здачі будинку по АДРЕСА_5 в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_6 на 9 повесрі, забудівником було виконано такі будівельні роботи:

Встановлення металевих вхідних дверей.

Встановлення металопластикових вікон.

Зроблено монтажні роботи по розведенню електропроводки на стінах в квартирі.

Стіни поштукатурені під маяки.

Зроблена стяжка на підлозі.

Встановлено лічильники води, електроенергії, газу.

Зміст вищевказаної довідки спростовує у відповідній частині доводи Позивача щодо виконання ним, зокрема, робіт по залитті стяжки, встановленню електричної проводки, проведення штукатурних робіт, встановлення вхідних металевих дверей у спірній квартирі.

Доказів фіктивності (фальсифікації) вказаної довідки суду не надано.

Крім того, допитані в судовому засіданні в якості свідків громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 загалом підтвердили ту обставину, що відповідні ремонтні роботи виконувалися у спірній квартирі за замовленням батька Відповідача ОСОБА_4 і ним ж оплачувалися. Зі слів свідків, Позивач участі у цих роботах не брав.

Зокрема, свідок ОСОБА_4 , який є рідним батьком Відповідача, в судовому засіданні вказав, що спірну квартиру придбано ним особисто для рідної доньки ОСОБА_2 . Зі слів даного свідка, ним особисто та з допомогою інших осіб зроблено ремонт у квартирі та самостійно оплачено його; ОСОБА_1 коштів на ремонт не давав, особистої участі у його проведенні не брав; Позивач самостіно зробив шафу, яку прибив до підлоги.

Свідок ОСОБА_6 , який є другом сім`ї ОСОБА_10 , вказав, що у спірній квартирі ним здійснювалися роботи по встановленню опалення, водопостачання, каналізацію; підлогу у квартирі робив ОСОБА_4 ; свідок приймав участь у встановленні сантехнічного обладнання; разом з батьком Відповідача ОСОБА_4 купували сантехніку, яку оплачував ОСОБА_4 . Частково робти у квартирі виконували наймані люди.

Свідок ОСОБА_7 , рідний брат Відповідача, вказав про те, що у спірній квартирі Позивач нічого не зробив та не допомагав. Зі слів свідка, їхній з Відповідачем батько ОСОБА_4 є будівельником, а тому самостійно виконував багато будівельних робіт у квартирі. Під час перебування свідка у відпустці він допомагав батькові з ремонтом (зокрема, виносили будматеріали на 9-й поверх). Меблі у квартиру купували батьки Відповідача.

Допитаний в статусі свідка ОСОБА_8 , який є двоюрідним братом Відповідача, зазначив про те, що він є електриком, і був запрошений батьком Відповідача ОСОБА_4 допомогти у облаштуванні квартири. Даний свідок підключав електрощиток, робив розводку у ванній кімнаті, підключав дзеркало; допомагав ставити плитку (чорного кольору) на підлозі на кухні та на стінах; допомагав заносити в квартиру будматеріали; допомагав з ремонтом. Позивача свідок ніколи не зустрічав у квартирі. Матеріали для ремонту купував ОСОБА_4 в квартирі також бачив свідка ОСОБА_6 , який робив опалення.

Свідок ОСОБА_9 (чоловік двоюрідної сестри Відповідача) вказав суду, що він брав участь у ремонті квартири по АДРЕСА_4 . На той час ліфт в будинку не працював, тому будматеріали виносили на 9-й поверх (плитку, шпаклівку, паркет). Зі слів даного свідка, він допомагав майстрам, грунтував, розмішував шпаклівку, допомагав клеїти і малювати шпалери, ставити плитку.

Доказів, які б спростовували свідчення вказаних свідків, суду не наведено і не надано. Посилання Позивача на те, що більшість свідків є родичами Відповідача не є підставою стверджувати про неправдивість показів цих свідків, кожного з яких судом поперджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показів та приведено до присяги.

Суд також зауважує, що доказів витрачання саме ОСОБА_1 на ремонт квартири більше коштів, аніж оплачено ОСОБА_2 за квартиру в стані сирець (як про це стверджує Позивач у позовній заяві) Позивачем не надано.

Надані Позивачем докази щодо його доходів у 2011 році не свідчать про те, що такі кошти чи їх відповідна частина були потрачені на ремонт чи облаштування спірної квартири.

Будівельно-технічну експертизу у даній справі, якою було б вирішено питання, які мають значення для вирішення справи, не проведено. Позивачем відповідне клопотання відкликано.

Сам по собі факт замовлення та оплати металопластикового пакету у спірній квартирі та придбання кондиціонера, як і факт реєстрації місця проживання Позивача у спірній квартирі не є достатньою підставою для застосування до спірних правовідносин положень статті 62 Сімейного кодексу України.

В такому випадку Позивач може вимагати грошової компенсації понесених затрат (за придбання та встановлення металопластикового пакету та кондиціонера у спірній квартирі), якщо такі затрати понесені під час перебування у шлюбі.

Надані Позивачем роздруківки з сайту Дом.ріа щодо вартості 2-кімнатних квартир по АДРЕСА_4 (том 1, а.с.29-31) не є належними доказами в даній цивільній справі, оскільки такі документи стосуються цінової політики на аналогічної площі квартир у відповідному районі міста, однак не стосуються квартири, яка є предметом спору.

Отже, в ході судового розгляду даної справи Позивачем не доведено як самого факту істотного збільшення вартості спірної квартири, так і того, що таке збільшення обов`язково і безумовно було наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя (тобто Позивача).

Факт саме значного перетворення об`єкта нерухомості за участі Позивача залишився не доведеним.

Суд наголошує, що у даній категорії справ вирішальне значення має навіть не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна.

Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника, з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що законодавець у статті 62 СК України не називає їх як підстави для визнання особистого майна одного з подружжя спільним майном.

При посиланні на вимоги статті 62 СК України, як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, Позивач мав довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.

Такі обставини залишились не доведеними.

Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Правила належності доказів визначено статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтями 78-80 закріплені правила допустимості, достовірності та достатності доказів.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 5-7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 2, 15, 16, ЦК України, ст. ст. 57, 60, 62 СК України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.06.2024 року.

Суддя Домбровська Г.В.