УХВАЛА

"12" червня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судового засідання Багрін І.А., представниці позивачки адвоката Шевченко Н.П., розглянувши в підготовчому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

13 лютого 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області в порядку п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 лютого 2024 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

На час підготовчого засідання від представниці позивачки адвоката Шевченко Н.П. надійшла заява про зміну предмета позову, в якій остання, не змінюючи підстави позову, просила визнати право власності за позивачкою на частку земельних ділянок у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , але за життя не оформив.

В підготовчому засіданні представниця позивачки адвокат Шевченко Н.П. вказану заяву підтримала, зазначаючи при цьому, що відповідне право позивачки передбачено ч.3 ст. 49 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву, зі змісту якої вбачається, що останній заперечує проти прийняття заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову. Також вказував на відсутність у позивачки права на спадкування, зловживання останньою процесуальними правами.

Інші учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звернення особи за захистом своїх прав в позовному провадженні здійснюється шляхом подання позову.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач до закінчення підготовчого засідання має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст.16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Таким чином, з огляду на викладене, суд прийшов до висновку про прийняття заяви представниці позивачки адвоката Шевченко Н.П. про зміну предмета позову, оскільки остання подана з дотриманням ч.3 ст. 49 ЦПК України, представниця позивачки не обмежена у вчиненні відповідної процесуальної дії.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Разом з тим, ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

З урахуванням вищевикладеного, будь-яких зловживань процесуальними правами з боку сторони позивачки судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

прийняти заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Шевченко Наталією Павлівною, про зміну предмета позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

У подальшому продовжувати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування з урахуванням заяви зі зміненим предметом позову.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву про зміну предмета позову.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.В.Лузан