Справа № 464/2003/24
пр.№ 2-о/464/95/24
У Х В А Л А

10.06.2024 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу № 464/2003/24 про встановлення факту батьківства, учасниками у якій виступають:

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області

у с т а н о в и л а :

Заявник звернулась до Сихівського районного суду м.Львова із заявою у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження, в якій просить: встановити факт батьківства, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її доньки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Львів, Львівської області, країна Україна;

внести зміни до актового запису № 980, складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 18 лютого 2009 року, зазначивши: в розділі відомості про дитину прізвище дитини « ОСОБА_4 », у графі батько « ОСОБА_2 , громадянин України»;

зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видати їй свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого останнє місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Ухвалою суду від 28.03.24. відкрито провадження у справі із призначенням судового розгляду.

Від заявника 06.06.24. надійшло до суду клопотання про залишення заяви без розгляду.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вирішуючи ініційоване заявником клопотання про залишення заяви без розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Звернення до суду є суб`єктивним правом заявника, гарантованим ст.ст.55, 124 Конституції України.

Як унормовано п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справи в порядку окремого провадження вирішуються за правилами позовного провадження.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України).

За змістом ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Закріплене за позивачем (заявником) право на подання заяви про залишення позову без розгляду є абсолютним і не залежить від думки (волевиявлення) інших учасників процесу, суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті, а зобов`язаний залишити подану заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Саме така позиція сформульована Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19, від 23 листопада 2022 року у справі № 759/14677/21, від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи наведене в своїй сукупності, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви заявника про встановлення факту батьківства без розгляду за її ж заявою. Підстав для відмови в такому не встановлено.

У порядку ч.2 ст.257 ЦПК України залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Керуючись ст.ст.13, 197, 200, 257- 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и л а :

Залишити заяву про встановлення факту батьківства без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано 10.06.24., що є датою його ухвалення, постановленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО