КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/6062/19 Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І.В.
апеляційне провадження №22-з/824/890/2024 Доповідач у ІІ інстанції Приходько К.П.
УХВАЛА

04 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Писаної Т.О.

за участю секретаря: Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

установив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Бориспільської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року зазначений вище позов задоволено частково.

Визнано недійсним виданий на ім`я ОСОБА_2 Державний акт Серія ЯД №956620 на право власності на земельну ділянку площею 0,2172 га кадастровий номер :01:025:0005 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої в АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2172 га кадастровий номер :01:025:0005, розташованої в АДРЕСА_1 , та перенести в архівний шар, Поземельну книгу закрити.

В інші частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року залишено без змін.

06 травня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 направив до апеляційного суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн., понесені у зв`язку з розглядом даної цивільної справи в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції складають 20000 грн.

Вказує, що очевидним є те, що дана справа не є простою чи малозначною, а тому потребує обробки адвокатом великого масиву інформації, фактів, подій, тощо, пошуку судової практики, що також, з урахуванням свободи договору та вільного ринкового ціноутворення породжує зазначений розмір витрат

У клопотанні про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу ОСОБА_2 зазначає, що покладення на неї судових витрат є неправильним і несправедливим, а тому вважає, що відшкодування нею витрат можливе в розмірі нуль гривень.

Вказує, що крім того, позивач не надав суду документи, що свідчать про оплату гонорару адвокату та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ , касові чеки, посвідчення про відрядження).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 та 2 ст. 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21, провадження №61-4799св23

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що переглядається: 19 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, повідомив, що докази розміру витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу будуть надані не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду та зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат, які позивач поніс та очікує понести складають 20000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2023 року залишено без змін.

06 травня 2024 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з долученими доказами понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 подані копії наступних документів: договір №11/04-24-1 про надання правової допомоги від 11 квітня 2024 року, додаткова угода №1 до договору №11/04-24-1 про надання правової допомоги від 11 квітня 2024 року, рахунок-фактура №СФ-01 від 06 травня 2024 року, акт виконаних робіт від 06 травня 2024 року з договором №11/04-24-1 про надання правової допомоги від 11 квітня 2024 року.

Обґрунтувань поважності причин не подання зазначених вище доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 не містить.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки зміст клопотання не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись статтями 246,270 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у суді апеляційної інстанції відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складений 11 червня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба