Справа № 464/6879/24
пр.№ 2/464/2052/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

секретар судових засідань БРИНОШ А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги,

В С Т А Н О В И В :

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 4848 грн. 70 коп. та судові витрати в розмірі 3028 грн.

Позов мотивує тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та гарячої води. 01 жовтня 2011 року між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ОСОБА_2 укладено договір №741/Г. Відповідно до вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується постачати споживачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами)в терміни, що передбачені цим договором. Споживачем на адресу підприємства двічі скеровувалася заява про надання можливості оплати заборгованості шляхом її розтермінування, однак, нею ж виконанна не була. У зв`язку з порушенням термінів оплати у відповідача за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 4848 грн. 70 коп. Вказану суму боргу просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року позов залишено без руху.

29 жовтня 2024 року представником позивача усунуто надоліки позову.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 29 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 26 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 10 грудня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явивилася, проте подала заяву в якій просить про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, за місцем реєстрації, шляхом направлення смс повідомлення на зазначений номер мобільного телефону, а також за зазначеною у позові адресою для листування. Причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2001 року.

Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені та по-батькові від 10 травня 2002 року, вбачається, що відповідчкою було змінено прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із ч.4 ст.319 цього Кодексу власність зобов`язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» позивач є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

01 жовтня 2011 року між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідачем укладено договір №741/Г.

За умовами договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується постачати споживачу ОСОБА_2 теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договорм.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до заявлених позовних вимог та згідно з розрахунками позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року наявна заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 4848 грн. 70 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем двічі на адресу позивача скеровувалися заяви про надання можливості оплатити заборгованість шляхом її розтермінування, проте ОСОБА_2 оплату не здійснила.

З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості за постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 4848 грн. 70 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Львівського міського комунального підприємства «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО», , місцезнаходження м.Львів, вул.Д.Апостола,1 заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 4848 грн. 70 коп. та 3028 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК