Справа № 243/393/22
Провадження № 2-о/331/59/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І M Е Н Е M У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі договору на надання правничої допомоги від 03 грудня 2021 року (а.с.12), заінтересована особа: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Торез Донецької області померла мама заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначене місце смерті ОСОБА_3 - місто Торез, Донецької області. Проте, дані факти підтверджені документами, які складені без урахування вимог чинного законодавства України. Заявник зазначив, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно для проведення державної реєстрації смерті на території України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації смерті мами, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки села Сіроглазка, Єнотаєвського району, Астраханської області, Російська Федерація, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Торез, Донецької області, Україна.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання (а.с.28).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи. При цьому, у прохальній частині заяви заявник просить суд розглянути справу без участі заявника та його представника (з.б.а.с.2).

Представник заінтересованої особи Слов`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи (а.с.30), до судового засідання також не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За змістом статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , який видано Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області 11 березня 2002 року (а.с.10-11).

Як вбачається із копії паспорта серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який видано Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області 30 червня 1997 року, він є громадянином України (а.с.3-5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07 травня 1958 року, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться ОСОБА_3 (а.с.6).

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_3 , та, в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України, є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Згідно п. 8) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

За змістом ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частин 3, 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 1) ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», д ержавна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно п.п. 1 п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть № 534 від 18.10.2021 року, виданого Торезьким відділом республіканського бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: хронічна ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз (а.с.7-8).

Також факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19 жовтня 2021 року, яке видано (рос.) отделом ЗАГС Торезского городского управления юстиции (а.с.9).

Отже, із вищезазначеного вбачається, що документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видані установами на тимчасово непідконтрольній Україні території, отже, є недійсними і не створюють правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації смерті останньої у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду.

Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті мами.

Правова норма статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачає, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оскільки досліджені докази по справі свідчать про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років у місті Торез Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті особи є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, для забезпечення проведення державної реєстрації смерті особи у відповідності до законів України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, суд допускає негайне виконання рішень.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст.ст. 10, 76, 80, 89, 263-265, 268, 273, 293, 315, 317, 319, 354, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в особі представника ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського району Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Батюка, будинок № 24-Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24320956), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Сіроглазка, Єнотаєвського району, Астраханської області, Російська Федерація, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 88 років, у місті Торез, Донецької області, Україна, причина смерті - хронічна ішемічна хвороба серця.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Яцун