УХВАЛА

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 185/9703/23

провадження № 61-8063ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 ,від імені

якого діє адвокат Патокін Микола Борисович, на ухвалуПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, державний реєстратор Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Водолазський Олександр Павлович, Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішень сільської ради, визнання незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, державний реєстратор Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Водолазський О. П., Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішень сільської ради, визнання незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом доОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Богданівська сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,державний реєстратор Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ВолосО. В., про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання незаконним та скасування рішення державного нотаріуса про реєстрацію права власності на житловий будинок.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 20 березня 2024 року, з урахуванням ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2024 року про виправлення

описки, зустрічний позов ОСОБА_1 повернуто заявнику. Роз`яснено,

що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

ПостановоюДніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 рокузалишено без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновками якої погодився апеляційний суд, мотивована тим, що спільний розгляд первісного та зустрічного позову є недоцільним, позови не є взаємопов`язаними, а тому зустрічна позовна заява підлягає поверненню у порядку статті 193 ЦПК України.

02 червня 2024 року ОСОБА_1 ,від імені якого діє адвокат Патокін М. Б., через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що суди дійшли помилкових висновків про повернення зустрічного позову, оскільки первісні й зустрічні позовні вимоги між собою пов`язані і їх спільний розгляд є доцільним з метою запобігання ухваленню двох взаємно суперечливих чи взаємовиключних рішень. Зазначає, що задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 призведе

до відмови у первісному позові, оскільки перестане існувати право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, про порушення якого вона

заявляє. Також перестане існувати право ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки під домоволодінням АДРЕСА_1 , а отже зникнуть будь-які матеріально-правові підстави для подання ОСОБА_2 позову до ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (частина третя статті 194 ЦПК України).

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність з первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19) вказано, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Суди встановили, що предметом первісного позову ОСОБА_2 є визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішень сільської ради, визнання незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянкиза адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, предметом спору є оскарження законності відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки за адресою:

АДРЕСА_1 .

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є оскарження законності набуття ОСОБА_2 права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позови містять різні підстави і предмет, пов`язані з встановленням різних обставин, дослідженням різних доказів, а задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову, отже їх спільний розгляд може лише ускладнити вирішення справи.

Верховний Суд зазначає, що повертаючи зустрічну позовну заяву

ОСОБА_1 , суд не порушив право заявника на звернення до суду,

оскільки повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає зверненню з нею до суду на загальних підставах шляхом пред`явлення окремого позову.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень. Правильність застосування судами вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, врахувавши принцип розумності строків розгляду справи судом, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Патокін М. Б., на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року (яка не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи) та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 ,від імені якого діє адвокат Патокін Микола Борисович,

на ухвалуПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2

до Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру

у Дніпропетровській області, Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, державний реєстратор Павлоградської

районної державної адміністрації Дніпропетровської області Водолазський Олександр Павлович, Друга павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішень сільської ради, визнання незаконним та скасування запису про реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович