Справа № 242/1773/23
Провадження № 2/202/2746/2024
10 червня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 в особі представника через систему «Електронний суд» звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до якої просив стягнути з ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 73 919,19 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08.11.2021 по день ухвалення судового рішення.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що в період з 04.02.1991 року по 07.11.2021 року перебував з відповідачем у трудових відносинах, працював у відокремленому підрозділу «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля». 07.11.2021 року позивач був звільнений за власним бажанням у зв`язку з невідповідністю за станом здоров`я (з виплатою допомоги як пенсіонеру), відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України.
Оскільки, з моменту звільнення та до подачі даної позовної заяви, з позивачем не проведений розрахунок по заборгованості з заробітної плати, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Селидівського міського суду Донецької області від 10 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді казаної позовної заяви визначено суддю Черкова В.Г., ухвалою якого від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2023 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Державного підприємства «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку надіслано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
В ухвалі зазначено, що як вбачається з матеріалів справи, місцем реєстрації позивача є: АДРЕСА_1 , що підпадає під територіальну юрисдикцію Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, юридична адреса відповідача - Донецька область, Донецька область, Покровський район, м.Новогродівка, вул. Паркова,38А, оф.1, що підпадає під територіальну юрисдикцію Новогродівського міського суду Донецької області.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Новогродівського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, та те, що дана справа не підсудна Селидівському міському суду Донецької області, її необхідно надіслати за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 12 січня 2024 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 17 січня 2024 року прийнято цивільну справу до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися. Відповідно до поданої 08.04.2024 року представником позивача, через систему «Електронний суд», просили суд розглядати справу без участі позивача та його представника.Просили суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином надійшла, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надійшло. Відзиву на позов не надано,у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.1991 року по 07.11.2021 року.
Відповідно до частини четвертої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 08.11.2021 року по день ухвалення рішення по справі, то суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України в редакції, що діяла на момент звільнення позивача, тобто станом на 07 листопада 2021 року, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позивач звернувся до суду з даним позовом 09.11.2023 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ внесені зміни, зокрема, у частину першу статті 117 КЗпП України, яку викладено в такій редакції: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.».
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень), опубліковано 18 липня 2022 року в газеті «Голос України» № 147.
Відповідно до конституційних повноважень Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні виключно законами України закріплює права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року №2352-ІХ прийнятий Верховною Радою України відповідно до конституційних повноважень.
Тобто, починаючи з 19 липня 2022 року у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Таким чином, обов`язок роботодавця виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку передбачався включно до дня, що передує дню набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», а починаючи з 19 липня 2022 року період, за який з роботодавця може бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку, обмежений строком у шість місяців.
У Рішенні Конституційного Суду України (Перший сенат) щодо відповідності Конституції України(конституційності) пунктів 2, 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня2016 року № 955-VIII зі змінами, від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування. Закон не має зворотної дії в часі, оскільки не поширюється на безстрокові трудові договори, укладені до його прийняття, а передбачає припинення цих договорів з моменту набрання ним чинності та можливість продовження трудових правовідносин на умовах контракту між професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) і державними та комунальними закладами культури. Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а трудові правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.
У справі № 6-уп/98 Конституційний Суд України зазначає, що з прийняттям нормативно-правового акту в новій редакції втрачають чинність норми акту в попередній редакції.
Як вбачається із наданих позивачем доказів 07.11.2021 року його було звільнено за власним бажанням у зв`язку з невідповідністю за станом здоров`я за п.2 ст.40 КЗпП України.
Однак із наданої позивачем довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» вбачається заборгованість по заробітній платі березень 2023 року та квітень 2023 року.
На теперішній час Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ є чинним та обов`язковим до виконання.
Відповідно до правового регулювання спірних правовідносин, які існують на момент звернення позивача до суду, суд доходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні але не більш як за шість місяців, та не вбачає законних підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 07.11.2021 року по день ухвалення судового рішення по справі.
Відповідно до наданої відповідачем довідки середньоденний заробіток становить 1007 грн. 87 коп..
Середній заробіток за час затримки розрахунку, розраховується судом за 6 місяців за період з дати подачі позову до суду з 09 травня 2023 року по 09 листопада 2023 року включно.
Кількість робочих днів за період з 09.05.2023 року по 09 листопада 2023 року включно складає 133 дня.
Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 09 травня 2023 року по 09 листопада 2023 року включно складає 132044,07 грн. (1007,97 грн. х 133 дня = 134060,01 грн.).
У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що з Державного підприємства «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за 6 місяців у розмірі 134060,01 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у виді судового збору в розмірі 2079 грн.79 коп. покладаються на відповідача.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.38,47, 115,116,117 КЗпП України, ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10 червня 2024 року.
Суддя Л.П. Слюсар