УХВАЛА

Іменем України

12.01.2024 Справа №607/719/24 Провадження №2/607/1103/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви дочірнього підприємства «МЖК ІрЛАГА» товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги

УСТАНОВИЛА:

ДП «МЖК ІрЛАГА» ТОВ «МЖК ІрЛАГА» звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, заяви про забезпечення позову та доданими до них документами, доходжу такого висновку.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також документів, що до них додаються, визначені ст. 151, 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частина 3 ст. 58 ЦПК України визначає, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою (ч. 2 ст. 87 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

При цьому з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що така підписана директором ДП «МЖК ІрЛАГА» ТОВ «МЖК ІрЛАГА» Кривеньким І.М.

Разом з тим зазначені вище установчі документи та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких можливо встановити, що Кривенький І.М. є особою, уповноваженою діяти від імені позивача у порядку самопредставництва, суду не надані.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що позовна заява ДП «МЖК ІрЛАГА» ТОВ «МЖК ІрЛАГА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги підписана особою без надання доказів про наявність повноважень її підписувати, а тому підлягає поверненню позивачеві.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 58, 175, 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву дочірнього підприємства «МЖК ІрЛАГА» товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ІрЛАГА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Марциновська