Справа № 346/3832/23
Провадження № 2-о/346/135/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Бежука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

заявник зазначає, що в 2001 року його батько ОСОБА_2 покинув своє місце проживання в АДРЕСА_1 , з часу залишення якого він жодного разу заявнику не телефонував, не написав листа, не повідомляв іншим способом про місце свого перебування, хоча заявник з усіма рідними намагався встановити його місце знаходження, однак, результатів це не дало.

Його адвокат Бежук С.М. звернувся із адвокатським запитом у Коломийський РВП ГУНП в Івано-Франківській області про надання інформації чи було заведено оперативно-розшукову справу та відкрито кримінальне провадження за фактом зникнення батька заявника, на який отримано відповідь, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин та 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия як «невпізнана особа». За даним фактом заведено ОРС № 14279 від 24.08.2007 року.

В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фотокартках, згідно з якими невпзінаним трупом виявився батько заявника, ОСОБА_2 . Більш детальної інформації за даним фактом поліцією не надано, оскільки ОРС закрита 12.03.2013 року, а після закриття права зберігається до 5 років, а згодом знищується.

Факт відсутності його батька за місцем свого проживання з 2001 року підтверджується актом від 02.05.2023 року, виданим Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, а також свідками - сусідами заявника.

Заявник також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба, мати його батька - ОСОБА_3 , яка згідно із заповітом, посвідченим ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно заповіла своєму внукові, тобто заявнику. В склад спадкового майна входить частка померлої в будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення спадщини після смерті баби заявник звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили та пояснили, що оформити спадщину без свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , якому теж належить частка у вказаному будинку, неможливо. Він звертався у відділ державної реєстрації актів цивільного стану щодо видачі йому свідоцтва про смерть батька, яке йому необхідне для оформлення спадщини, проте, отримав відмову, а тому змушений звернутися до суду із вказаною заявою. Тому заявник, посилаючись на п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області.

Заявник, а також його представник, адвокат Бежук С.М. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали із зазначених підстав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 17.05.2024 року в.о. начальника вказаного відділу Н.Ткачук подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника вказаного відділу, проти встановлення факту смерті не заперечує, покладається на розсуд суду (а.с. 146).

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 24 від 07.04.1967 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.04.1967 року (а.с. 6).

Згідно з рішенням IX сесії ІУ демократичного скликання Великокам`янскьої сільської ради від 11.12.2003 року вирішено оформити право власності у бувшому селянському дворі ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розділити спільну часткову власність в рівних частинах між членами двору: ОСОБА_3 , 1917 року народження, ОСОБА_2 , 1939 року народження, ОСОБА_4 , 1950 року народження, ОСОБА_5 , 1974 року народження, та ОСОБА_6 , 1977 року народження ( а.с. 11 ).

Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2005 року секретарем Великокам`янської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № Д-197, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , тобто заявнику, а майновий і земельний пай - своїй дочці ОСОБА_7 , 1942 року народження (а.с. 9).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.11.2006 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.10).

Відповідно до довідки № 494, виданої 01.05.2023 року Великокам`янським старостинським округом П`ядицької сільської ради, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , та до складу сім`ї зареєстрованих входять: ОСОБА_8 , 1966 року народження (дружина); ОСОБА_9 , 1991 року народження (син); ОСОБА_2 , 1939 року народження (батько ( а.с. 12 )).

Згідно з даними акту на підтвердження місця проживання № 25, виданого 02.05.2023 року вищевказаним стростинським округом, староста вказаного округу ОСОБА_10 , депутат сільської ради ОСОБА_11 , за інформацією сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підтвердили, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає з 2001 року ( а.с. 7 ).

Відповідно до повідомлення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області №7386/108/56-23 від 30.05.2023 року, у вказаному відділі не перебуває кримінальних проваджень та оперативно-розшукових справ відносно безвісті зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Натомість згідно бази " ІПНП " відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області було виявлено невпізнаний труп чоловічої статі, 24.08.2007 року проведено розтин, а 30.08.2007 року поховано на кладовищі в м. Коломия Івано-Франківської області як " невпізнана особа ", згідно даного факту заведено ОРС №14279 від 24.08.2007 року. В подальшому, 12.03.2013 року працівниками карного розшуку проведено впізнання по фото карткам, згідно з якими невпізнаним трупом виявився ОСОБА_2 . Надати більше інформації по даному факту немає можливості, оскільки ОРС було закрито 12.03.2013 року, а після закриття зберігається до 5 років, після чого знищується ( а.с. 8 ).

Судом також встановлено, що 05.03.2007 року заявник звернувся до Першої Коломийської райдержнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_3 ; 21.03.2007 року ОСОБА_7 звернулась у вказану нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 , а 28.11.2008 року - із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після її смерті ( а.с. 25, 26 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 8766566, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської державної нотаріальної контори Петрук О.Л. 05.03.2007 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 208 за номером у спадковому реєстрі 41930761, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.27 зворот).

Згідно з даними копії довідки № 164/2-16/07, виданої в жовтні 2008 року (дата не читабельна) виконкомом Великокам`янської сільської ради, померлій ОСОБА_3 належав земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 41,5 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває в оренді в агрофірмі «Карпати ЛТД». Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_7 (а.с. 32).

28.11.2008 року вказаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3067, про те, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_7 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної частки ( паю ) у землі, розміром 41,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі/на місцевості, яка перебуває у АПФ " Колос " с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області ( а.с. 34 зворот, 35, 36 ).

Даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73388949, виданої 29.07.2023 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., стверджується, що інформація про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 24).

Згідно з даними листа 1764/32.10.6-17/70 від 18.05.2024 року, Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що письмового звернення ОСОБА_1 щодо реєстрації смерті до відділу не надходило, у зв`язку з чим відмова в реєстрації смерті не видавалася (а.с. 147).

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас, пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

В постанові від 28.02.2024 року в справі № 506-358/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із цією заявою заявник стверджує, що Коломийським відділом ДРАЦС відмовлено у видачі свідоцтва про смерть його батька ОСОБА_2 , тому встановлення факту смерті батька необхідне йому для оформлення спадщини.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, на яких ґрунтуються заявлені ним вимоги та які б достовірно свідчили про смерть його батька у певний час і за певних обставин. Документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті, за умови надання яких заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду, заявником не надано, до таких органів з цього приводу він не звертався, що підтверджено представником відділу ДРАЦС у відповідному листі. Встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Однак, заявником таких доказів не надано як і не доведено обставин, які вірогідно свідчать про смерть його батька у точно визначений час, за яких настала смерть, та факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Тому правові підстави для встановлення вказаного факту відсутні.

Отже, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 81, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 318, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа:

Коломийський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: м. Коломия, вул. А. Міцкевича, 2, Івано-Франківської області, 78200, .

Повний текст рішення складено 06 червня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.