Провадження № 2/946/1673/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом уточнила заявою від 22.04.2024 року та якими просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , за життя спадкодавець заповіт не залишив, спадкоємцем за законом першої черги являється його мати ОСОБА_3 , спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , за життя спадкодавець заповіт не залишила, спадкоємці першої черги відсутні, спадкоємцем другої черги являється її брат ОСОБА_2 , який склав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак до спливу строку, передбаченого для прийняття спадщини ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя спадкодавець залишив заповіт на користь позивача, у встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Веліксар Т.І. № 120/02-14 від 27.02.2023 року, їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим що квартира АДРЕСА_2 до складу спадщини померлого не ввійшла.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просить справу розглянути за його відсутністю.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , пояснила, що знала ОСОБА_2 та його сестру ОСОБА_3 , підтвердили той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 07.10.1994 року КП «Ізмаїльське МБТІ» (1/3 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК № 423838 від 21.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2291 (1/6 частка), що також підтверджено довідкою № 194 від 20.03.2023 року, наданої КП «Ізмаїльське МБТІ».

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07.09.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76113656 від 06.03.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- мати ОСОБА_3 , що підтверджено записом акту про народження ОСОБА_4 № 246, складеного 05.04.1960 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, в графі мати зазначено « ОСОБА_3 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_3 ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 07.10.1994 року КП «Ізмаїльське МБТІ» (1/3 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВК № 423838 від 21.04.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2291 (1/6 частка), та 1/2 частку вона фактично прийняла у спадщину після смерті сина ОСОБА_4 , але юридично не оформила.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28.09.2021 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76113686 від 06.03.2024 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємці за законом першої черги відсутні.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

-брат - ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , виданого 17.08.1952 року Ізмаїльським міським бюро РАЦС, де вказане дошлюбне прізвище ОСОБА_3 « ОСОБА_7 », також наявний збіг у по батькові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім цього, цей факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом від 30.11.2021 року за № 1713, справжність підпису засвідчена приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., однак спадкова справа не була заведена, оскільки було запроваджено воєнний стан в Україні, була законодавча нестабільність, нестабільний графік роботи державних органів та нотаріусів, тимчасова не робота державних реєстрівта до спливу передбаченого законодавством строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 помер, однак суд вважає, що фактично спадщину ОСОБА_2 прийняв.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку він фактично прийняв у спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , але юридично не оформив.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 21.07.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.11.2021 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1712, ОСОБА_2 заповів належну йому на праві приватної власності квартиру під АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69663486 від 04.08.2022 року, наданої приватним нотаріусом Веліксар Т.І., заповіт ОСОБА_2 від 30.11.2021 року, зареєстрований за № 1712 не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_2 відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. з заявою про прийняття спадщини № 206 від 04.08.2022 року, тобто вважається такою, яка спадщину прийняла (спадкова справа № 97/2022).

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 120/02-14 від 27.02.2023 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_2 до складу спадщини не ввійшла.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1235, 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНКОПП - НОМЕР_6 ) до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (адреса: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, буд. 62, код ЄДРПОУ - 26569223) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНКОПП- НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар