Справа № 683/1303/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/1303/24, провадження №2/683/699/2024 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

23 квітня 2024 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання прав власності в порядку спадкування та просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: земельну ділянку площею 0,120 га, в тому числі: земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :10:012:0010 та земельну ділянку площею 0,020 га ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :10:012:0011. А також, просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право забудовника на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина. ОСОБА_1 будучи єдиним спадкоємцем за законом першої черги, після смерті свого батька ОСОБА_2 , звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення її спадкових прав за законом, однак їй було відмовлено в оформлені спадкових прав у зв`язку із що, ОСОБА_1 не надано документа, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 , та згідно довідки виданої КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» Хмельницької області 04 січня 2023 року за № 8 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано, а тому неможливо дотриматись п. 4.14 та п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ № 01067 виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 19 вересня 1996 року власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :10:012:0010, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є батько заявниці - ОСОБА_2 . На підставі ч. 1. ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

23 квітня 2024 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області відкрито загальне позовне провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, однак подала до суду заяву, якою просить розгляд справи здійснити без її участі та участі позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Старокостянтинівська міська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, однак представником за довіреність було подано заяву, якою останній просить розгляд справи проводити без представника міської ради, при розгляді справи проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Старокостянтинів, Хмельницької обл. помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла: земельна ділянка площею 0,120 га, в тому числі: земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :10:012:0010 та земельну ділянку площею 0,020 га ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :10:012:0011, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01067; а також, право забудовника на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 20.06.2012 року, будівельного паспорту від 20.06.2012 року та схемою забудови земельної ділянки від 20.06.2012 року, ОСОБА_2 за життя по АДРЕСА_1 почав будівництво індивідуального житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями.

Спадкоємцем даного майна є позивач ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, в тому числі тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, суд не встановив.

ОСОБА_1 будучи єдиним спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення її спадкових прав за законом на вищезазначене спадкове майно.

Однак, згідно відповіді на звернення №513/02-14 від 05.04.2024 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т. було відмовлено в оформлення її спадкових прав за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документа, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: відповіддю на звернення №513/02-14 від 05.04.2024 року, копією технічного паспорту від 03.01.2023 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.03.2024 року та від 27.02.2024 року, повідомленням про початок виконання будівельних робіт, будівельним паспортом від 20.06.2012 року, схемою забудови земельної ділянки від 20.06.2012 року, копією державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01067, копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 повторно виданого від 13.09.2022 року, копією свідоцтва про народження від 10.09.1964 року, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.04.2022 року, довідкою №8 від 04.01.2023 року, копією спадкової справи №15/2023 від 11.01.2023 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Беручи до уваги, що будівництво спірного житлового будинку розпочалося на відведеній для цього земельній ділянці, на законних підставах, але такий не було здано в експлуатацію до дня смерті забудовника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до складу спадщини після його смерті увійшли його права та обов`язки забудовника.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності або спеціального майнового права на нього відповідно до закону.

Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною третьою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити.

За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок та на право забудовника на житловий будинок за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,120 га, в тому числі: земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :10:012:0010 та земельну ділянку площею 0,020 га ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :10:012:0011, що розташовані по АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №01067 від 19 вересня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право забудовника на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 07 серпня 1997 року.

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 41, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., .

Суддя: