Провадження № 2/686/4083/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 листопада 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/11830/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних наук України», третя особа: Національна Академія Аграрних наук України

про стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ДП «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних наук України», третя особа: Національна Академія Аграрних наук України, в якому в уточнених вимогах просить зобов`язати відповідача зробити запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його звільнення за

власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та видати її ОСОБА_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.05.2023 по 29.11.2024 в розмірі 421 524 гривень 00 копійок та стягнути з відповідача на користь позивача усі судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що у період з 26 жовтня 2021 року по 20 травня 2023 працював на посаді виконуючого обов`язків головного бухгалтера у ДП «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних наук України». Після звільнення та станом на дату подання позову, ДП «Дослідне господарство «Грусятичі» так і не було надано ОСОБА_1 належну йому трудову книжку із внесеним записом про звільнення, а також, письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та не було проведено остаточні розрахунки після звільнення, в частині повної виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених законодавством, що стало причиною звернення до суду та з метою обрахування розміру заборгованості подано клопотання про витребування доказів.

06.05.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання та постановлено ухвалу про витребування доказів.

18.07.2024 року справу призначено до слухання по суті.

29.08.2024 року за клопотанням представника позивача, до участі у справі залучено третю особу.

27.11.2024 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 26 жовтня 2021 року по 20 травня 2023 року ОСОБА_1 працював на посаді виконуючого обов`язків головного бухгалтера у ДП «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних наук України».

Під час перебування позивача у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього не було надано ОСОБА_1 належну йому трудову книжку із внесеним записом про звільнення, а також, письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та не було проведено остаточні розрахунки після звільнення, в частині повної виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених законодавством, що стало причиною звернення до суду із даним позовом.

Так, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Також, в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 4, 6, 7 Закону України «Про відпустки», установлюються такі види щорічних відпусток, як основна відпустка та додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці.

При цьому за змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до приписів ч. 1 cт. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Однак, в день звільнення позивача 20.05.2023 року, відповідач письмово не повідомив його про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Доказів іншого суду не надано.

Розрахунок даних сум здійснено позивачем згідно довідок форми ОК-5 та ОК-7 та приймається судом.

Згідно наданого розрахунку заборгованість із середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 21.05.2023 року по 29.11.2024 року становить 421 524,00 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, із урахуванням обставин справи, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача зробити запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та видати її ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.05.2023 по 29.11.2024 року в розмірі 421 524 гривень 00 копійок.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Зобов`язати Державне підприємство «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних Наук України» зробити запис до трудової книжки ОСОБА_1 про його звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та видати її ОСОБА_1 .

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Грусятичі» Інституту сільського господарства Карпатського регіону «Національної Академії Аграрних Наук України» (, Львівська обл., Жидачівський р-н., с. Грусятичі) на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.05.2023 по 29.11.2024 в розмірі 421 524,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 09.12.2024 року.

Суддя: