Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №363/5429/23

Провадження №2/377/26/24

12 січня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

27 вересня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», в інтересах якого діє адвокат Руденко К.В., через систему «Електронний суд» звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій, посилаючись на статті 509, 525-527, 530, частину першу статті 598, статті 599, 610, частину другу статті 615, статті 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за договором №8-3 від 01.12.2021 станом на 22.09.2023 у розмірі 22 884,00 гривні, яка складається з: 6 000,00 гривень заборгованості за кредитом; 4 884,00 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом за період з 01.12.2021 по 31.123.2021; 12 000,00 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожен день прострочення з 08.01.2022 по 26.02.2022 відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 гривні та 9 000 гривень витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №8-3 від 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та ОСОБА_1 ( відповідачем), відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 гривень, строком на 30 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування та 4 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний 01.12.2021 о 01:40:29 годині шляхом введення одноразового ідентифікатора 217147 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 01.12.2021 на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк». Крім цього, відповідачем було пролонговано кредитний договір шляхом сплати комісії у розмірі 250 гривень відповідно до п.п. 2.3.4 кредитного договору та відповідно до Правил. Але в порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим заборгованість за договором №8-3 від 01.12.2021 станом на 22.09.2023 становить 22 884 гривні, яка складається з: 6 000 гривень заборгованості за кредитом; 4 884 гривні заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом за період з 01.12.2021 по 31.12.2021(включно); 12 000 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 3.3. кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 08.01.2022 по 26.02.2022 (включно) відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 684 гривні та витрати на правову допомогу в сумі 9 000 гривень.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 жовтня 2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області.

02 листопада 2023 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до канцелярії Славутицького міського суду Київської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2023 року для розгляду даної справи визначено суддю Бабич Н.С.

Ухвалою судді від 16 листопада 2023 року, після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 12 грудня 2023 року.

12 грудня 2023 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному та призначено нове судове засідання на 26 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року відкладено судовий розгляд справи на 12 січня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.

Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться клопотання представника позивача-адвоката Руденка К.В., яке надійшло через систему «Електронний суд», в якому він просив розглядати справу без участі представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання. Згідно з трекінгом поштових відправлень АТ «Укрпошта» відправлення повернуто за зворотною адресою у зв`язку з відсутністю адресата. У такому випадку відповідно до частини восьмовї статті 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Будь-яких заяв і клопотань, а також відзиву на позовну заяву до суду не подав.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 12 січня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір №8-3, який відповідач ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 217147, паперова копія якого додана до позовної заяви (а. с. 19-21).

Відповідно до пункту 1.1. договору №8-3 (далі - договір) товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 6000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3. цього договору. Кредит надається не на споживчі цілі.

Пунктом 1.2. договору визначено, що сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 2.2 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 803.00 %) користування кредитом у межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору.

Згідно з пунктом 1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит, не може становити менше 3-х календарних днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Як вбачається з пунктів 1.4.-1.5. договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», які розміщені на сайті monetka.ua. Сукупна вартість кредиту зазначена в графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Внутрішні правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» ( далі Правила), які розміщені на сайті monetka.ua або monetka.com.ua.

В пункті 1.6. договору зазначено, що товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_7, що належить позичальникові.

Згідно з підпунктом 2.4.1. пункту 2.4. договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

З пунктів 3.1.-3.2. договору вбачається, що сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором. Порушення умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування товариством процентів за користування кредитом.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460,00%) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3.5. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом (крім випадку, узгодженого сторонами в пункті 3.7. цього договору). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на банківський рахунок до якого випущено електронний платіжний засіб позичальника, номер якого вказано у п. 1.6. цього договору до дня повернення суми кредиту (його частини), визначеної у пункту 1.1. цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у розділі 6 цього договору) включно. При поверненні кредиту частинами, нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за Кредитом.

Згідно з пунктом 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством (заснованих як на першому договорі, так і на всіх наступних договорах, інших договорах та угодах, які будуть укладені між позичальником та товариством у майбутньому) в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету, а також електронний підпис з одноразовим ідентифікатором у випадках визначених чинним законодавством.

Підпунктами 5.2.1.-5.2.3. пункту 5.2. договору визначено, що підписуючи даний договір, позичальник засвідчує, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись; інформація надана товариством забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання; надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання електронного підпису в якості аналога власноручного підпису.

Відповідно до графіка розрахунків, який є додатком №1 до договору №83 від 01.12.2021, сторони погодили наступний графік розрахунків: дата повернення - 31.12.2021; сума кредиту - 6 000 гривень; нарахована сума процентів - 3 960 гривень; всього до сплати - 9 960 гривень.

Сторони також підписали таблицю №1 обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11.06.2021, яка є пунктом 2 у додатку №1 до договору №8-3 від 01.12.2021 та відповідно до якої: дата видачі кредиту - 06.12.2021; дата повернення кредиту -31.12.2021; сума кредиту за договором - 6 000 гривень; проценти за користування кредитом - 3 960 гривень; реальна річна процентна ставка - 47 541,10 (%); загальна вартість кредиту 9 960 гривень. Загальна вартість кредиту, визначена у таблиці №1, є орієнтовною, яка може змінюватися в залежності від строку користування кредитними коштами (а.с.22).

Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua «Хронологія дій щодо укладення кредитного договору №8-3 від 01.12.2021» та анкети-заяви на кредит № 1073954, відповідач 01.12.2021 заповнив на сайті анкету-заяву на кредит № 1073954, в якій зазначив суму кредиту - 6 000 гривень, строк кредиту - 30 днів, складові частини сукупної вартості кредиту та вказав свої персональні дані. Для укладення електронного кредитного договору, сторони вчинили наступні дії в інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та поза нею: 01.12.2021 о 01:35:50 - створення позичальником даних по заяві на кредит; 01.12.2021 о 01:35:50 - автоматичні перевірки по заяві; 01.12.2021 о 01:35:50 - перевірка позичальника за даними БКI; 01.12.2021 о 01:35:50 - скорингова оцінка позичальника; 01.12.2021 о 01:40:01 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; 01.12.2021 о 01:40:01 позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 01.12.2021 о 01:40:29 позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); 01.12.2021 о 01:40:29 друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінеті позичальника для завантаження; 01.12.2021 о 01:40:43 кредитні кошти перераховано на картку позичальника ( а.с. 26-28).

Як вбачається з довідки №98495, виданої 10.07.2023 ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «для підтвердження згоди з умовами договору введіть 217147» було доставлено на номер НОМЕР_2 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 01.12.2021 о 01:40:01 (а. с. 29).

Порядок та умови надання ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту регламентують Внутрішні правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», затверджені наказом директора ТОВ «ФК «Ріальто» від 11 червня 2021 року №11-06/ПД (далі Правила) (а. с. 30-45).

Відповідно до підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору позичальник має право здійснити оформлення продовження строку надання кредиту та строку дії договору, скориставшись одним з варіантів процедури продовження строку надання кредиту та дії договору, визначених у Правилах.

Пунктом 4.14. Розділу 4 Правил визначено, що впродовж терміну дії договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію) сплативши нараховані відсотки по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отриманні кредиту, та діє з дати сплати нарахованих відсотків. Також для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів.

З чеку №479300936 від 03.01.2022 видно, що з картки НОМЕР_3 , яка зазначена у договорі, як картка відповідача ОСОБА_1 , було переховано грошові кошти в сумі 250 гривень отримувачу monetka.ua за призначенням: оплата пролонгації за комісію (а. с. 24).

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 03 січня 2022 року, відповідно до умов підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору №8-3 від 01.12.2021 та пункту 4.14. Розділу 4 Правил, скористався послугою пролонгації - продовження строку дії договору №8-3 від 01.12.2021 «за комісію» до 07 січня 2022 року (на 7 днів з 01.01.2022 по 07.01.2022), сплативши комісію у розмірі 250,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За нормою частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша стаття 628 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що кредитний договір №8-3 від 01.12.2021 укладено в електронній формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частини 7 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).

На підтвердження своїх вимог позивачем надано паперову копію електронного кредитного договору №8-3 від 01.12.2021, який містить інформацію про його підписання позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 217147, витяги з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua «Анкета-заява на кредит № 1073954» та «Хронологія дій щодо укладення кредитного договору №8-3 від 01.12.2021», відповідно до яких 01.12.2021 о 01:40:29 позичальник ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором та відправив товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт) та довідку №98495, видану 10.07.2023 ТОВ «Девелопмент Інновейшинс», з якої вбачається, що смс-повідомлення від альфа-імені « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з текстом «для підтвердження згоди з умовами договору введіть 217147» було доставлено на номер НОМЕР_2 за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 01.12.2021 о 01:40:01.

Зазначені обставини свідчать про належне укладення кредитного договору №8-3 від 01.12.2021, у тому числі згоду позичальника ОСОБА_1 з його умовами шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Подібна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі №561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Таким чином, 01 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено кредитний договір №8-3, підпис на якому здійснений позичальником ОСОБА_1 за допомогою аналогу власноручного підпису шляхом проставляння електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до чеку №46686258 від 01.12.2021 ТОВ ФК Ріальто перерахувало на картку № НОМЕР_3 , яка зазначена у договорі, як картка відповідача ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 6 000 гривень, за призначенням: перерахування коштів за договором №8-3 від 01.12.2021 на умовах фінансового кредиту (а. с. 23).

Як видно з інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20.1.0.0.0/7-231124/61528 від 27.11.2023, яка надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку на виконання ухвали судді від 16 листопада 2023 року, на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , емітовано картку № НОМЕР_5 (IBAN НОМЕР_6 ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_5 в період з 01.12.2021 по 06.12.2021 та яких знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , НОМЕР_2 (а. с. 114).

З виписки по рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» клієнта ОСОБА_1 за період з 01.12.2021 по 06.12.2021 вбачається, що 01.12.2021 на картковий рахунок було зараховано грошові кошти в розмірі 6 000,00 гривень (а. с. 114 зв.ст. - а.с.115).

Таким чином, позивач виконав умови укладеного між сторонами договору №8-3 від 01.12.2021 та перерахував відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 6 000,00 гривень.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із розрахунку заборгованості станом на 22.09.2023 вбачається, що сума наданого кредиту ОСОБА_1 складає 6 000,00 гривень; планова дата закриття кредиту - 07.01.2022; річний процент - 803,00 %. Станом на 22.09.2023 загальна заборгованість становить 22 884 гривні, що складається з: 6 000 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту; 4 884 гривень - простроченої заборгованості по несплаченим процентам; 12 000,00 гривень - заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно з пунктом 3.3. договору (а. с. 25).

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору №8-3 від 01.12.2021, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем, суд вважає правильним задовольнити вимоги позивача в частині стягнення: 6 000,00 гривень - простроченої заборгованості за сумою кредиту та 4 884 гривень - простроченої заборгованості по несплаченим процентам, нарахованим відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожен день користування кредитом, тобто з 01.12.2021 по 07.01.2022 (включно), виходячи з розрахунку 6 000 гривень :100 х 2,2 % х 37 днів ( період з 01.12.2021 по 07.01.2022)=4 884 гривні.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 3.3 кредитного договору за ставкою 4% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 08.01.2022 по 26.02.2022 відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у сумі 12 000 гривень, суд виходить із такого.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Вказані висновки щодо застосування частини 1 статті 1050 та статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Пунктом 3.3. договору №8-3 від 01.12.2021 передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 4.0% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1460.00%) кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, то на вимогу позивача він зобов`язаний повернути суму боргу, а також проценти відповідно до умов пункту 3.3. договору №8-3 від 01.12.2021, починаючи з 08 січня 2022 року, оскільки відповідач ОСОБА_1 , відповідно до умов підпункту 2.3.4. пункту 2.3. договору № 8-3 від 01.12.2021 та пункту 4.14. Розділу 4 Правил скористався послугою пролонгації - продовження строку дії договору №8-3 від 01.12.2021 «за комісію» до 07 січня 2022 року (на 7 днів з 01.01.2022 по 07.02.2022), сплативши комісію у розмірі 250,00 гривень.

Позивач просить стягнути зазначену заборгованість, нараховану згідно з пунктом 3.3. договору, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України у розмірі 12 000 гривень за період з 08.01.2022 по 26.02.2022.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Як видно із розрахунку заборгованості станом на 22.09.2023, позивач нарахував суму заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно пункту 3.3. договору у розмірі 12 000 гривень за 50 календарних днів, тобто за період з 08.01.2022 по 26.02.2022, тобто всупереч пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Виходячи з викладених обставин, заборгованість, нарахована згідно пункту 3.3. договору, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, підлягає стягненню тільки за період з 08.01.2022 по 23.02.2022, тобто за 47 календарних днів (24 дні за січень 2022 року +23 дні за лютий 2022 року).

Оскільки сума заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами за один день становить: 240 гривень (12 000 гривень : 50 днів = 240 гривень) ( 6 000 гривень :100 х 4% = 240 гривень), то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно з пунктом 3.3. договору та відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України за період з 08 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року за 47 календарних днів у сумі 11 280 гривень (47 днів х 240 гривень = 11 280 гривень).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню на суму: 22 164 гривні, яка складається із заборгованості за кредитом - 6 000 гривень; простроченої заборгованості по несплаченим процентам, нарахованим відповідно до пункту 1.2 кредитного договору за ставкою 2,2 % за кожен день користування кредитом, тобто з 01.12.2021 по 07.01.2022 - 4 884 гривні; заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, нарахованої згідно з пунктом 3.3. договору, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, за період з 08 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року -11 280 гривень.

У задоволенні позову в іншій частині необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору - 2 684 гривень та витрат на професійну правничу допомогу - 9 000 гривень.

Сплата позивачем судового збору в сумі 2 684,00 гривень при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією № 824 від 25.09.2023 ( а.с.72). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 89).

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: 22 164 гривні х 100 %: 22 884 гривні =96,85 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2 684,00 гривень :100 % х 96,85 % = 2 599,45 гривень (сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

За змістом частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другої цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що адвокат Руденко Костянтин Васильович надавав позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» професійну правничу допомогу на підставі договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг, укладеного 02 червня 2022 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (а. с. 62-65).

Як вбачається з п. 1.1. договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг, в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів; складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснення, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності), а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.

Підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг передбачено, що виконавець зобов`язується приступати до надання замовнику юридичних послуг негайно після усного або письмового звернення (запиту) замовника.

В підпункті 2.3.1. пункту 2.3. договору № 02/06/2022 про надання юридичних послуг № 02/06/2022 визначено, що замовник зобов`язується оплачувати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.3. договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг вартість послуг виконавця становить, зокрема: 8 000 гривень за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника; 1 000 гривень за складання та надсилання адвокатського запиту.

Суду також надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018, виданого Руденку Костянтину Васильовичу ( а.с.66).

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг №122 до договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, складеного 20 червня 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», у відповідності до умов договору виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги, зокрема: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №8-3 від 01.12.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою - вартість 8 000 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 за договором №8-3 від 01.12.2021 - вартість 1 000 гривень (а. с. 69-70).

Відповідно до платіжної інструкції №574 від 21 червня 2023 року ТОВ «ФК «Ріальто» перерахувало Руденко Костянтину Васильовичу 90 000 гривень, за надання юридичних послуг за договором №02/06/2022 від 02.06.2022 згідно з актом №122 від 20.06.2023 (а. с. 71).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи час, затрачений адвокатом Руденко К.В. на підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №8-3 від 01.12.2021 та клопотання про витребування доказів, що подається разом із позовною заявою; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 за договором №8-3 від 01.12.2021, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 9000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач до суду не подав.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які, з урахуванням пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із розміру фактично наданої правової допомоги та такого розрахунку 9 000 гривень (заявлена сума витрат на правову допомогу) х 96,85 % (відсоток задоволеного позову) = 8 716 гривень 50 копійок (сума витрат на правову допомогу, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованість за кредитним договором №8-3 від 01.12.2021 в сумі 22 164 гривні, яка складається з: 6 000,00 гривень - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 4 884 гривні - простроченої заборгованості по несплаченим процентам за період з 01.12.2021 по 07.01.2022 включно; 11 280 гривень - заборгованості по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами згідно з пунктом 3.3. договору за період з 08.01.2022 по 23.02.2022 включно.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 599 гривень 45 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 716 гривень 50 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, будинок № 4, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 12 січня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич