Провадження № 2/750/2975/24
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення понесених збитків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області,

в с т а н о в и в :

27.11.2024 КП «АТП-2528» Чернігівської міської ради через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 355 482,89 грн в якості компенсації понесених збитків внаслідок укладення та виконання цивільно-правових договорів з позивачем протягом 2021-2023 років.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Згідно із частиною першою статі 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача, тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів.

Установлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов`язане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.06.2024 по справі № 554/7669/21 підкреслив, що суть підсудності за вибором позивача, або альтернативної підсудності, полягає у тому, що за визначеними критеріями цивільних справ позивачу надається можливість обрати з кількох передбачених у законі судів той суд, до якого він пред`являтиме свої позовні вимоги. Законодавець установлює вичерпний перелік позовів, на які поширюються правила цього виду підсудності, а також передбачає конкретні суди, до яких можна з такими вимогами звернутися.

Тобто законодавець передбачив юридичну можливість для особи, яка звертається до суду із позовом, перелік яких визначений у статті 28 ЦПК України, обрати на власний розсуд, якими правилами територіальної підсудності керуватись при зверненні до суду за захистом своїх прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності.

Отже, усі справи, які надходять до суду, в першу чергу перевіряються судом на дотримання правил територіальної підсудності виходячи з предмета і підстав позову.

Якщо позов поданий до відповідача, який не має зареєстрованого місця проживання на території, яку обслуговує суд, у позові має бути зазначено, що він поданий за правилами альтернативної підсудності і конкретно зазначити саме з якої підстави, передбаченої статтею 28 ЦПК України.

Як зазначав Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 у справі № 691/914/19 (провадження № 61-20176св21), у позовній заяві позивач має обґрунтувати підстави для застосування правил альтернативної підсудності.

Обґрунтовуючи підстави звернення із даним позовом до Деснянського районного суду м. Чернігова позивач посилається на частину шосту статті 28 ЦПК України, згідно якої позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Так, позивач у позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 355 482,89 грн в якості компенсації понесених, на його думку, збитків внаслідок укладення та виконання цивільно-правових договорів протягом 2021-2023 років.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Розглядаючи різницю між поняттями «збитки» і «шкода», суд зазначає, що під шкодою прийнято розуміти втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи. Шкода це зменшення кількості майнового блага (внаслідок знищення майна, втрати можливості отримати майно, яке особа неодмінно отримала б за нормального перебігу подій) або погіршення його якості (пошкодження речі, зіпсуття, приведення її у стан, у якому вона не здатна виконувати всі свої функції).

У свою чергу, збитки це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої неналежним виконанням або невиконання договірних зобов`язань.

Отже, терміни «збитки» та «шкода» не є тотожними та підлягають розмежуванню під час їх правозастосування.

Зі змісту позовної заяви не вбачається виникнення деліктних зобов`язань внаслідок завдання шкоди майну позивача у розумінні частини шостої статті 28 ЦПК України та статті 22 ЦК України. Спірні правовідносини виникли з приводу зобов`язальних правовідносин, що виникли у зв`язку із укладенням сторонами цивільно-правової угоди, а тому у даному випадку обґрунтування позивача звернення з даним позовом за правилами альтернативної підсудності є помилковим, і відсутні підстави для розгляду даного спору не за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

При цьому, із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 05.12.2024 убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Прилуцького району Чернігівської області.

Разом з тим, згідно з пунктом 3-1 Розділу XІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX. На сьогодні продовжено строк дії воєнного стану.

Отже, на цей час місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020

№ 807-IX.

Відповідно до раніше визначеного адміністративно-територіального устрою

с-ще Срібне знаходиться в межах колишнього Срібнянського району Чернігівської області, а тому, з урахуванням пункту 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», знаходиться в межах територіальної юрисдикції Срібнянського районного суду Чернігівської області.

За правилом частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом першим частини першої статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом порушено правила територіальної підсудності, справу необхідно передати за підсудністю Срібнянському районному суду Чернігівської області.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Цивільну справу № 750/16782/24 (провадження № 2/750/2975/24) за позовом Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення понесених збитків передати за територіальною підсудністю на розгляд Срібнянському районному суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя