10.06.2024 Єдиний унікальний номер 205/6658/24
Провадження № 2-з/205/436/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 червня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ознайомившись із клопотанням представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Дніпровська міська рада, Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павленко І.В., про визнання недійсним рішення органу приватизації, свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності, припинення права власності, визнання права користування,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2024 року представник позивачів ОСОБА_1 надав до суду вищевказану позовну заяву.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2024 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків.

06 червня 2024 року представник позивачів ОСОБА_1 сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху, яка зареєстрована канцелярією суду 07 червня 2024 року, а передана судді канцелярією суду 10 червня 2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

07 червня 2024 року представник позивачів ОСОБА_1 сформував у системі «Електронний суд» заяву про забезпечення позову, в якій просив з метою забезпечення вищезазначеної позовної заяви накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 44,4 кв. м, житлова площа 30,6 кв. м, із забороною відчуження, розпорядження, користування, передавання у користування третім особам та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, оскільки зазначена квартира зареєстрована за відповідачем ОСОБА_6 та фактично перебуває у його власності, а тому він має реальну можливість щодо розпорядження цим майном на власний розсуд. Зазначає, що невжиття заходу забезпечення позову може ускладнити або унеможливити подальше реальне виконання рішення суду у цій справі. Вважає, що з огляду на незаконні дії відповідачів та вагомість цього нерухомого майна для них, накладання арешту та заборона відчуження, розпоряджатися, передавати у користування треті особам квартиру є необхідним заходом з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін і забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позовної заяви. Посилається на те, що метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Фактично вказана заява про забезпечення позову передана судді канцелярією суду 10 червня 2024 року.

Учасники справи у судове засідання на час розгляду заяви про забезпечення позову у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України не викликалися.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суддя встановив, що між сторонами існує спір щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_6 та фактично перебуває у його власності.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Разом з тим, слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, оскільки забезпечення позову у виді накладення арешту є занадто суворим і у разі його вжиття буде порушувати права теперішнього власника нерухомого майна, заборони відчуження спірного нерухомого майна буде цілком достатньо для запобігання наступного відчуження спірного майна та є співмірним заходом забезпечення з огляду на зміст заявлених вимог, у зв`язку із чим заява представника позивачів підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а також на реєстрацію виникнення, переходу чи припинення речових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Застосувати вказаний захід забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її постановлення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Надіслати копію цієї ухвали сторонам у справі.

Суддя: Т.П. Терещенко