Справа №701/1330/23
Провадження №2/701/81/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Костенка А. І.
за участю секретаря -Брітан О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради смт. Буки Уманський район Черкаська область про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Русалівка Маньківського району Черкаської області, в місті Ясинувата Донецької області. Позивач - ОСОБА_1 є зятем померлої, перебував у шлюбі з донькою померлої - ОСОБА_3 . ОСОБА_4 померла раніше своєї матері - ОСОБА_2 ще ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану було неможливо, оскільки факт смерті відбувся у місті Ясинувати Донецької області - на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий органами РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Враховуючи вище наведене позивачу потрібен був час, для того щоб отримати свідоцтво про смерть органів державної реєстрації актів цивільного стану України, якому передувало отримання рішення суду про встановлення факту смерті особи. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/18448/23 від 01.12.2023 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ясинувата Донецької області. Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі зазначеного рішення суду зареєстровано смерть ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис 2484 і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2023 року. За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , засвідчений державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори Грачовою І.Л., 09.12.2009 р., зареєстрований за № 3496. ОСОБА_2 , за життя говорила, що після її смерті все майно лишає зятю, оскільки він єдиний, після смерті її доньки, допомагав і опікувався жінкою. Також повідомляла, що склала заповіт. Однак раніше позивач цей документ не бачив, про місце зберігання заповіту йому не було достеменно відомо. Саме ОСОБА_1 , поховав померлу і згодом серед її документів знайшов заповіт на своє ім`я та інші документи на нерухоме майно. Померла була власником нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 6,6432 гектарів, кадастровий номер :02:002:7092, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території села Русалівка, Маньківського района, Черкаської області. Після отримання свідоцтва про смерть. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Нотаріусом перевірено чинність заповіту ОСОБА_2 , від 09.12.2009 року та наявність відкритих спадкових справ щодо померлої. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 75024093 від 06.12.2023 року відповідний заповіт є чинним. Відповідно до витягу із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75024074 станом на 06.12.2023 року відсутня інформація щодо осіб, що прийняли спадщину та осіб, на ім`я яких видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловей Т.В., № 177/02-31 від 07.12.2023 р., відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, а саме в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач та представник позивача до суду не з`явилися, але представник позивача надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник Буцької селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Русалівка Маньківського району Черкаської області, в місті Ясинувата Донецької області. Позивач - ОСОБА_1 є зятем померлої, перебував у шлюбі з донькою померлої - ОСОБА_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 8 від 23.11.2023 року (а.с. 15-16). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 5 від 23.11.2023 року (а.с. 17-18). Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану було неможливо, оскільки факт смерті відбувся у місті Ясинувата Донецької області - на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий органами РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VІІ надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (cт. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова прийнята 17 березня 2015 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Відповідно до ч. 2 cт. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 07 травня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» № 2217-IX від 21.04.2022, на підставі якого ч. 3 cт. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.» За положеннями cт. 19 Конституції України та cт. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно до вимог ч. 1 cт. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Пунктом 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/18448/23 від 01.12.2023 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ясинувата Донецької області (а.с. 19-20). Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі зазначеного рішення суду зареєстровано смерть ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 2484 і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2023 року (а.с. 11). За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 (Позивача), ІНФОРМАЦІЯ_4 , засвідчений державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори Грачовою І.Л., 09.12.2009 р., зареєстрований за № 3496 (а.с. 21). Померла була власником нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 6,6432 гектарів, кадастровий номер :02:002:7092, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території села Русалівка, Маньківського району, Черкаської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2009 року (а.с. 26), копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.12.2003 року (а.с. 28), копією повідомлення про зміну кадастрового номеру земельної ділянки від 04.02.2022 року (а.с. 29) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2023 року (а.с. 30). Після отримання свідоцтва про смерть. позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Нотаріусом перевірено чинність заповіту ОСОБА_2 , від 09.12.2009 року та наявність відкритих спадкових справ щодо померлої. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 75024093 від 06.12.2023 року відповідний заповіт є чинним (а.с. 23). Відповідно до витягу із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75024074 станом на 06.12.2023 року відсутня інформація щодо осіб, що прийняли спадщину та осіб, на ім`я яких видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 (а.с. 24). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловей Т.В., № 177/02-31 від 07.12.2023 р., відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, а саме в заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 25). Спадкодавець ОСОБА_2 мешкала і померла у місті Ясинувата Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території Донецької області України. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи, що Позивач та спадкодавець мешкали на тимчасово окупованій території, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна, введення на території України воєнного стану, воєнні дії, неможливість у законний спосіб потрапити з окупованої території до території, яка контролюється органами державної влади України, необхідність встановлювати факт смерті ОСОБА_5 , в судовому порядку, суд вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є об`єктивними, непереборними, пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа № 6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того суд зазначає, що при цьому, момент звернення позивача до суду з указаним позовом, при доведеності поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, оскільки відповідно до норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України, визначальним у спірних правовідносинах є встановлення факту поважності причин пропущення спадкоємцем саме шестимісячного строку, встановленого законом для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, а не будь-якого іншого строку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих позивачем достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суду змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1272, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Продовжити термін на прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованому АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

СуддяА. І. Костенко