Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2024 р. Справа № 608/492/24

Номер провадження2-о/608/42/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Дядика Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові заявуОСОБА_1 (представник адвокат Дядик Я.Б.), заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 ( представник адвокат Дядик Я.Б.) звернулась до суду, вказавши заінтересовану особу: Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що в листопаді 2023 року вона звернулась до заінтересованої особи за консультацією з приводу оформлення пенсії за віком на пільгових умовах та подала наявні в неї документи.

В ході консультації працівник заінтересованої особи звернула увагу на те, що у представленому заявницею Дипломі серії ТВ № 948586, виданому 25.06.1990 року про здобуття нею освіти за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності» її по батькові зазначено, як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 », як у її паспорті.

В подальшому спеціаліст заінтересованої особи роз`яснила їй, що вище зазначені розбіжності в написанні її по батькові у Дипломі та паспорті унеможливлять зарахувати їй до трудового стажу період її навчання з 27.11.1985 року по 28.06.1990 року в Тернопільському фінансово-економічному інституті.

В січні 2024 року вона звернулась до Західноукраїнського національного університету (бувша назва «Тернопільський інститут народного господарства») з заявою на передрук Диплома у звязку з допущенням помилки у написанні її по батькові.

Однак, у передруку диплому Західноукраїнським національним університетом було відмовлено, оскільки дане питання не входить в компетенцію ЗУНУ. Їй було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючого документу диплому, виданого 25.06.1990 року про здобуття нею освіти за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності».

Отже, для встановлення належності їй Диплома, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Спору про право на даний час немає, оскільки вона працює, однак в майбутньому вказана розбіжність не дасть можливості отримувати пенсію, на яку вона розраховує та яка може бути меншою, оскільки не буде зараховано до трудового стажу час її навчання у вузі.

Вказує, що відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Той факт, що вона в період з 27.11.1985 року по 28.06.1990 року навчалась в Тернопільському фінансово-економічному інституті (стара назва Тернопільський інститут народного господарства) може підтвердити свідок ОСОБА_4 , яка навчалась разом з нею.

Просить задоволити подану нею заяву, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Дядик Я.Б. заяву підтримують, вважають її обгрунтованою та доведеною, просять задоволити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву та просив справу слухати без його участі.

Вислухавши заявницю ОСОБА_1 , її представника адвоката Дядика Я.Б., враховуючи поданий відзив на заяву, допитавши свідка ОСОБА_4 та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявниці ОСОБА_1 важливо не так саме одержання документа, як оформлення в майбутньому, при виході на пенсію, необхідних документів, які дадуть змогу зарахувати в стаж роботи період її навчання у ВУЗІ0, чим будуть забезпечені її пенсійні права, які будуть випливають із цього факту.

Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності особі документу, який необхідний заявниці для оформлення пенсійних прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку виключним способом захисту права заявниці є звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

В 1986 році вона вступила до Тернопільського фінансово-економічного інституту і в 1990 році закінчила повний курс Тернопільського інституту народного господарства за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності».

Із представленого заявницею Диплома серії ТВ № 948586, виданого 25.06.1990 року про здобуття ОСОБА_1 освіти за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності» її по батькові зазначено, як « ОСОБА_2 », а не « ОСОБА_3 », як у її паспорті.

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона з заявницею разом навчались в одному вузі, знає ОСОБА_5 давно, ще по її дошлюбному прізвищі « ОСОБА_6 ». Свідок надав суду копію свого диплому про закінчення вузу ТВ № 948588 від 25 червня 1990 року.

Співставленням дипломів заявниці та свідка встановлено, що за серіями та номерами і від якого числа видані , а також їх реєстраційні номери йдуть один за одним та вказують, що вони в один і той же рік закінчили один і той же ВУЗ.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що Диплом ТВ № 948586, виданий 25.06.1990 року, Реєстраційний № 3062 Тернопільським інститутом народного господарства ОСОБА_7 про те, що вона в 1986 році вступила до Тернопільського фінансово-економічного інституту і в 1990 році закінчила повний курс Тернопільського інституту народного господарства за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Усунення вказаної помилки можливо лише шляхом встановлення факту належності заявниці вказаного документу.

Встановлення факту належності документу має юридичне значення для заявниці ОСОБА_1 , оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявниці реалізувати в майбутньому своє конституційне право на отримання пенсії.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі

правовідносини, що виникають у державі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є підставною, доведеною належними та допустимими доказами та підлягає до задоволення, оскільки, встановити даний факт в іншому порядку неможливо.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (представник адвокат Дядик Я.Б.), заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу - задоволити.

Встановити той факт, що Диплом ТВ № 948586, виданий 25.06.1990 року, Реєстраційний № 3062 Тернопільським інститутом народного господарства Дикун Аллі Євгенівні про те, що вона в 1986 році вступила до Тернопільського фінансово-економічного інституту і в 1990 році закінчила повний курс Тернопільського інституту народного господарства за спеціальністю «Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності» належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 06 червня 2024 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/492/24

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: