КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/224/24
УХВАЛА

10.06.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Російської Федерації Маркучік Анна Євгенівна, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває вищевказана цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Російської Федерації Маркучік Анна Євгенівна, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним.

Провадження по даній справі відкрито ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 12.12.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2024 року призначене підготовче судове засідання в режимі відео конференції по справі було відкладено на 01.05.2024 року о 10 годині 00 хв., за наслідком прийняття судом заяви позивача в уточненій редакції.

Отже, дата підготовчого судового засідання на 01.05.2024 року о 10 годині 00 хв. узгоджувалась особисто з позивачем ОСОБА_1 в минулому підготовчому судовому засіданні 04.04.2024 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.04.2024 року, підготовче судове засідання призначене на 01.05.2024 року о 10 годині 00 хвилин ухвалено провести в режимі відео конференції за участі позивача за допомогою комплексу технічних засобів на офіційному порталі https://vkz.court.gov.ua.

У підготовче судове засідання призначене на 01.05.2024 року о 10 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, не з`явився, як і не вийшов на відеоконференц зв`язок.

Однак, 30.04.2024 року до суду в електронній формі від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання, у зв`язку з перебуванням на лікуванні, на підтвердження чого надано скан копію виписки з амбулаторної картки з рекомендацією лікаря від 30.04.2024 року.

У відповідності до вказаної виписки зафіксовано, що ОСОБА_1 30.04.2024 року звернувся до сімейного лікаря з підстав поганого самопочуття, підвищеної температури тіла, першіння в горлі, головного білю, загальної слабкості, білю в горлі, кашелю, осиплості голосу. За наслідком чого встановлено, що ОСОБА_1 хворіє на гостру респіраторну вірусну хворобу (ГРВІ), рекомендовано курс лікування з зазначенням про обов`язкову явку до лікаря 03.05.2024 року.

Приймаючи викладене, враховуючи, що дана неявка позивача до підготовчого судового засідання є окремо першою, з метою забезпечення останньому доступу до суду та реалізувати передбачені ЦПК України процесуальні права, судом було ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 10.06.2024 року о 12 годині 00 хвилин.

Судова повістка повідомлення про призначене підготовче судове засідання на 10.06.2024 року о 12 годині 00 хвилин була скерована позивачеві в електронній формі до зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІКС, яка доставлена 01.05.2024 року о 21:41:20, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою.

Отже, починаючи з 02.05.2024 року ОСОБА_1 належним чином обізнаний про призначене підготовче судове засідання по даній справі на 10.06.2024 року о 12 годині 00 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на 10.06.2024 року о 12 годині 00 хвилин позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, знов не з`явився, як і не вийшов на відеоконференц зв`язок.

Однак, 07.06.2024 року до суду в електронній формі від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання, з підстав перебування у визначену дату судового засідання в місті Києві на до обстеженні здоров`я, через погіршення самопочуття.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем до клопотання надано копію квитка АТ «Укрзалізниця» виданого на ім`я ОСОБА_5 на підтвердження проїзду 10.06.2024 року до міста Києва.

Також додано роздруківку з електронної скриньки на підтвердження отримання 29.04.2024 року листа від Лабораторії сну доктора ОСОБА_6 про можливість відвідування клініки 10.06.2024 року о 17 годині 00 хвилин.

Додатково суд зазначає, що у період з минулого підготовчого судового засідання по 10.06.2024 року від позивача не надходило жодного клопотання про призначення даного підготовчого судового засідання в режимі відео конференції.

Враховуючи вказані обставини, приймаючи повторну неявку позивача до підготовчого судового засідання, будучи належним чином обізнаним про дату, час і місце їх проведення, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 223 ЦПК України врегульовані наслідки неявки в судове засідання учасника справи, відповідно до яких зокрема передбачено наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав зокрема:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Поряд з цим, частиною п`ятої вказаної статті встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України врегульовано, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо зокрема належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.;

Отже, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення на стадії підготовчого провадження по справі або стадії розгляду справи по суті, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання (у тому числі підготовче) позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

Також, враховуючи редакцію статті 257 ЦПК України, з урахуванням внесених змін Законом № 3200-IX від 29.06.2023, залишення позову без розгляду здійснюється судом за наявності вказаних причин як на стадії підготовчого провадження, так і на стадії розгляду справи по суті.

Приймаючи вищевказані положення процесуального законодавства, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено, позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення підготовчих судових засідань призначених на 01.05.2024 року о 10 год. 00 хв. та 10.06.2024 року о 12 год. 00 хв., двічі поспіль (повторно) не з`явився та не скористався правом на прийняття участі у засіданнях в режимі відео конференції.

Також позивачем не надано до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

За наслідком викладеного, приймаючи положення статті 223 ЦПК України та 257 ЦПК України, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Поряд з цим, судом враховується, що процесуальна поведінка позивача свідчить про неналежне виконання процесуальних обов`язків.

Так, як вбачається з наданого до суду листа з електронної скриньки про наявну дату для відвідування Лабораторії сну доктора ОСОБА_6 , позивачем даний лист було отримано 29.04.2024 року, тобто до надіслання до суду попереднього клопотання про відкладення підготовчого судового засідання призначеного на 01.05.2024 року.

Надсилаючи, після отримання цього листа, 30.04.2024 року клопотання про відкладення підготовчого судового засідання призначеного на 01.05.2024 року, позивачем не повідомлено суд про можливий запис до Лабораторії сну доктора ОСОБА_6 на 10.06.2024 року о 17 год. 00 хв.

Додатково, суд звертає увагу, що позивач під час усього розгляду справи, приймає участь у підготовчих судових засіданнях в режимі відео конференції за допомогою комплексу власних технічних засобів, що дозволяє можливості прийняти участь в засіданнях не залежно від територіального місця перебування.

Враховуючи, що з поданої позивачем роздруківки, запис останнього до Лабораторії зафіксовано на 17 годину 00 хвилин 10.06.2024 року, позивачем не обґрунтовано в чому полягає не можливість прийняття участі в підготовчому судовому засіданні призначеному на цю дату о 12 годині 00 хвилин.

Поряд з цим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивач має погіршення стану здоров`я, вказаний даний запис до Лабораторії сну доктора ОСОБА_6 пов`язаний з поганим самопочуттям здоров`я позивача, через яке позивач позбавлений можливості прийняти участь у підготовчому судовому засіданні, у тому числі прийняти участь в даному засіданні в режимі відео конференції до запланованої дати візиту Лабораторії.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про встановлення двох поспіль неявок сторони позивача до призначених судом підготовчих судових засідань по справі, будучи належним чином сповіщеним про дату, час і місце їх проведення, без надання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Судом враховується, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в такому разі має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20 зазначив, що норма, передбачена частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З огляду на викладене суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з тих підстав, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання, що передбачено частиною п`ятою статті 223 та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України. Разом з тим Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язки добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц (провадження № 61-8953св20), від 21 грудня 2020 року у справі № 484/146/16-ц (провадження № 61-3299св20)).

Додатково суд враховує, що прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні».

Приймаючи вищевказані положення законодавства, суд вважає, що неявки сторони позивача у підготовчі судові засідання, призводять до неможливості розгляду справи, а також приймаючи тривале перебування справи в провадженні суду в понад встановлені строки, що було обумовлене забезпечення сторін по справі використати свої процесуальні права та обов`язки, призводить до порушення судом строків розгляду справи та може бути наслідком порушення прав та інтересів інших учасників процесу в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, в порушення зазначених норм процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи зі сприяння реалізації позивачем своїх прав, позивач не виконав покладених на нього процесуальних обов`язків та не вчинив дії з прийняття участі в судових засіданнях, будучи ініціаторами цього судового провадження та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи неналежну процесуальну поведінку позивача по справі з нез`явлення до підготовчих судових засідань та відсутнє волевиявлення на розгляд справи за його відсутності, предмет позову і значення справи для сторін, суд вважає відсутніми підстави для розгляду справи за відсутності сторони позивача по справі за наявними матеріалами справи.

За наслідком вищевикладеного в цілому, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Російської Федерації Маркучік Анна Євгенівна, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним, підлягає залишенню без розгляду.

Також дії суду не порушують права позивача, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, залишення позову без розгляду не порушує право позивача на доступ до суду, а є способом вжиття дій направлених на усунення неналежних виконань позивачем своїх процесуальних обов`язків та певною мірою заходом суду для протидіяння здійсненим перепонам для руху справи створюваними недобросовісними учасниками справи, оскільки недієздатність суду протидіяти такім діям є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Одночасно суд зазначає, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає позивачеві повторному зверненню до суду з таким позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення його заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 257, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Російської Федерації Маркучік Анна Євгенівна, Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.