Справа № 141/535/20
Провадження №6/141/4/24
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2024 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №141/535/20,

У С Т А Н О В И В:

27.12.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №141/535/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 року в розмірі 21128,99 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Оратівського районного суду Вінницької області перебувала справа № 141/46/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 року.

05.03.2015 рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/46/15-ц позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 року задоволено повністю.

31.03.2020 між АТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1 26, у відповідності до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 999-00031623/1 від 26.11.2012 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 31.08.2020 у справі № 141/535/20 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та видано виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі, якого 22.01.2021 відкрито виконавчі провадження № 64243963 та № 64243575.

06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 001/06/12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 999-00031623/1 від 26.11.2012, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Також згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження № 64243963 та № 64243575 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника були завершені в Оратівському відділі державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), однак станом на день подачі заяви до суду оригінал виконавчого листа на примусовому виконанні не перебуває. Окрім того, як убачається з інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження № 64243963 та № 64243575 з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 відсутні.

На підставі наведеного, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженні, видати дублікат виконавчого документа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №141/535/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 року в розмірі 21128,99 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2023 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 до судового розгляду на 05.01.2024, повідомлено учасників справи та заявника про день, час та місце розгляду справи №141/535/20.

Також ухвалою суду від 27.12.2023 витребувано у Оратівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) матеріали виконавчих проваджень № 64243963 та №64243575 щодо виконання виконавчих листів по справі №141/535/20, у тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» належним чином повідомлялось про день, час та місце розгляду заяви, однак повноважного представника в судове засідання 05.01.2024 не направило. Натомість, у заяві від 05.12.2023 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» розгляд заяви просило здійснювати за відсутності його представника.

Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» належним чином повідомлялось про день, час та місце розгляду заяви, однак повноважного представника в судове засідання 05.01.2024 не направило, жодних заяв чи клопотань суду не подало.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання 05.01.2024 не з`явилася, належним чином повідомлялася про час, день та місце розгляду заяви, причини поважності неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Також відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та матеріали справи №141/535/20, доходить наступних висновків.

Заочним рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 05.03.2015 у справі № 141/46/15-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 в розмірі 21128,99 грн та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Як вбачається з договору № 126 від 31.03.2020 про відступлення прав вимоги, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк», банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору.

Згідно реєстру договорів та боржників до договору № 126 про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 за №12996 зазначена ОСОБА_1 , загальна заборгованість якої за договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 складає 24830,98 грн (витяг з додатку № 1 до договору № 126 про відступлення прав вимоги від 31.03.2020).

Ухвалою суду від 31.08.2020 у справі № 141/535/20 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

06.12.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 001/06-12, відповідно до п. 1.1. якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1 до цього договору.

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників та такими договорами до договору факторингу №001/06-12 від 06.12.2021 за №10411 зазначена ОСОБА_1 , загальна заборгованість якої за договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 складає 24830,98 грн (додаток № 1 до договору факторингу №001/06-12 від 06.12.2021).

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За приписами ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). А підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відтак, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зауважує, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене та той факт, що 06.12.2021 між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторирнгу №001/06-12, відповідно до якого ТОВ «ФК «Фінрайт» відступило ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права вимоги заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012, і стало новим кредитором боржника ОСОБА_1 , при цьому інші учасники справи № 141/535/20 не заявили вимог про недійсність (нікчемність) договору про відступлення прав вимоги №001/06-12 від 06.12.2021, суд доходить висновку, що заява ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 в частині заміни стягувача у виконавчому провадженні по справі № 141/530/20 є обгрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Щодо підстав поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа до виконання у справі №141/530/20 та видачу його дублікату, суд керується наступним.

В силу п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавецьзвернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа напряму залежить від задоволення вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Судом установлено, що 31.05.2016 Оратівським районним судом Вінницької області у справі № 141/46/15-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 у розмірі 21128,99 грн.

Також 31.05.2016 Оратівським районним судом Вінницької області у справі № 141/46/15-ц від 05.03.2015 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» 243,60 грн судового збору.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М., 22.01.2021 було відкрито виконавче провадження № 64243963 на підставі виконавчого листа у справі № 141/46/15-ц, виданого Оратівським районним судом Вінницької області 31.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» заборгованості у розмірі 21128,99 грн.

22.01.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. на підставі виконавчого провадження № 64243963 було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 170,00 грн.

Також 22.01.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. на підставі виконавчого провадження № 64243963 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 2112,90 грн.

В подальшому, 22.01.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. у виконавчому провадженні № 64243963 накладено арешт на все майно, що належить боржнику, а також на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, з метою забезпечення виконання рішення.

Окрім того, відповідно до постанови старшого державного виконавця Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данько В.В., 22.01.2021 було відкрито виконавче провадження № 64243575 на підставі виконавчого листа у справі № 141/46/15-ц, виданого Оратівським районним судом Вінницької області 31.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 243,60 грн.

22.01.2021 старшим державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данько В.В. на підставі виконавчого провадження № 64243575 було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 170,00 грн.

Також 22.01.2021 старшим державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данько В.В. на підставі виконавчого провадження №64243575 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 24,36 грн.

В подальшому, 12.02.2021 старшим державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Данько В.В. на підставі виконавчого провадження № 64243575 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, з метою забезпечення виконання рішення.

28.04.2021 головним державним виконавцем Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. у виконавчому провадженні № 64243963 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також 16.12.2021 начальником відділу Оратівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дрижко Т.М. у виконавчому провадженні № 64243575 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, станом на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 зазнчені виконавчі провадження №64243963 та №64243575 завершені.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду зазначені норми Закону України «Про виконавче провадження» та фактичні установлені судом обставини справи №141/535/20, а також відомості матеріалів виконавчих проваджень №64243963 та №64243575, суд доходить висновку, що строк пред`явлення до виконання виконавчих документів від 31.05.2016 року у справі № 141/46/15-ц станом на час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 у суді не закінчився, а тому поновленню не підлягає.

Зокрема, згідно постанови органу ДВС від 28.04.2021 у виконавчому провадженні № 64243963 строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу визначено до 28.04.2024, а згідно постанови органу ДВС від 16.12.2021 у виконавчому провадженні № №64243575 - до 16.12.2024.

Також заявник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зазначає, що оскільки станом на день подачі заяви до суду оригінали виконавчих листів щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2015 у розмірі 21128,99 грн, а також судового збору в розмірі 243,60 грн на примусовому виконанні не перебувають, то є підстави вважати їх втраченими. При цьому, довідку про втрату виконавчих листів ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не надало, а також інших доказів щодо підстав втрати виконавчих листів заявником суду теж не надано.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи установлені фактчині обставини справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналів виконавчих документів, а також беручи до уваги те, що заявником не пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконанння, правові підстави для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні.

Що стосується доводів заявника про необхідність обов`язкового виконання судових рішень, які набули чинності, то в цій частині суд вважає за необхідне вказати наступне.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу I Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу I Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини").

Практика ЄСПЛ щодо України стосовно гарантій, закріплених статтею 6 розділу I Конвенції, знайшла своє відображення у справах, які стосуються права доступу до суду та справедливого судового розгляду.

Аналізуючи таку практику у контексті гарантій, закріплених статтею 6 розділу I Конвенції, можна зробити висновок, що причини порушення прав людини частіше за все полягають у недосконалому законодавстві або в його практичному застосуванні державними органами та судовими інстанціями.

ЄСПЛ у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі "Салов проти України" зауважує, що однією з вимог, яка постає з вислову "передбачений законом", є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись "законом", якщо її не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна дія. Крім того, ЄСПЛ підкреслює, що рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості й статусу тих, до кого він застосовується.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Отже, аналіз рішень ЄСПЛ свідчить про те, що вказаний міжнародний судовий орган дотримується позиції, за якою виконання судового рішення як і пред`явлення позову до суду (позовна давність) повинно обмежуватися певним строком, який визначається внутрішнім національним законодавством кожної країни.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 260, 433, 442 ЦПК України, п.4 ч. 17 Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 по справі №141/535/20 задовольнити частково.

2. Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () при виконанні рішення суду у справі № 141/46/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 в розмірі 21128,99 грн, а також судового збору в розмірі 243,60 грн.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» від 05.12.2023 в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №141/535/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00031623/1 від 26.11.2012 з ОСОБА_1 залишити без задоволення.

4. Копію ухвали суду направити учасникам справи № 141/530/20.

Ухвалу суду оформлено та виготовлено 09.01.2024.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук