Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/2244/24

Провадження № 2/943/1237/2024

10 грудня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника, адвоката СИБАЛЯ Олега Богдановича до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання сина, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся в суд з означеним позовом. Мотивує тим, що позивач 09.11.2004 року зареєструвала з відповідачем шлюб. У такому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6 . Син проживає з матір`ю. На даний час навчається денній формі навчання ІІ курсу Військової академії (м. Одеса), закінчує навчання в червні 2027 року. Державних коштів, які виділяються на забезпечення сина не вистачає, у зв`язку з чим останній потребує додаткової матеріальної допомоги. Через скрутне матеріальне становище, позивачка не може самостійно забезпечувати сина необхідними речами, а саме одягом, продуктами харчування, ліками, дозвіллям, тощо. Відповідач проживає окремо, грошей на утримання сина не надає. Просить стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_7 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від для подання позовної заяви, на період навчання сина, до досягнення ним 23 років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, була судом належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивачки, адвокат Сибаль О.Б. в судове засідання також не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання останнього про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує повність, просить такі задоволити.

Відповідач проти позовних вимог заперечив повністю, показав, що син навчається у Військовій академії, перебуває на державному утриманню, періодично проходить навчання на полігонах в різних місцевостях країни, у час, вільний від навчання та служби, проживає з ним. Крім того, позивач з молодшим сином перебуває за кордоном тривалий час, тому не має права на стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 на час його навчання. Просить у задоволенні позову відмовити повністю, дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису, про що подав відповідну письмову заяву.

Враховуючи неявку сторони позивача, клопотання відповідача, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, також цивільної справи № 943/488/24 про стягнення аліментів на час навчання, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що сторони з листопада 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі в них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом Серія НОМЕР_1 від 03.02.2006 року, актовий запис № 17, батьками записані сторони по справі.

Як вбачається з довідки № 1/55/1834 від 14.09.2024 року, за підписом начальника відділу персоналу та стройового штабу Військової академії, син сторін, курсант ОСОБА_6 перебуває на військовій службі, а саме навчанні у Військовій академії (м. Одеса). Зарахований наказом від 29.07.2023 року, на денній формі, другий курс. З 29.07.2023 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення.

Позивач вдруге уклала шлюб 22.01.2022 року, змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , що стверджується свідоцтвом Серії НОМЕР_2 від 22.01.2022 року.

Згідно поданої позивачкою довідки Буської міської ради № 571 від 10.09.2024 року, позивач зареєстрована в АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять сини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сестра ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сестра ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та племінники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Відповідач також одружився вдруге, до складу його сім`ї входять дружина ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та дві доньки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (довідка Виконавчого комітету Буської міської ради № 403 від 15.03.2024 року).

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року N 6-186цс14.

Частиною першою статті 199 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру матеріальної допомоги суд обов`язково враховує:

-актуальну і дійсну потребу дитину у наданні їй матеріальної допомоги,

-вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу(постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18),

-стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів,

-та інші обставини, що мають значення.

Якщо при розгляді судової справи буде встановлено, що дитина навчається у ВНЗ заочно, але ніде не працює і при цьому має можливість працевлаштування, необхідність надання такій дитині матеріальної допомоги може бути під сумнівом. Також якщо повнолітня дитина перебуває, наприклад, на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, дані обставини не надають їй право претендувати на аліменти на підставі статті 199 СК України, (постанова ВС від 20.05.2020 року у справ № 635/1139/17).

Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносини, що склалися між сторонами, надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Судом встановлено, що повнолітній син сторін ОСОБА_6 , студент Військової академії, знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами: грошове, продовольче, речове, квартирно-експлуатаційне, медичне забезпечення, що вбачається з довідки № 1/55/1834 від 14.09.2024 року, наданої позивакою.

Даний факт в судовому засідання ствердив відповідач.

Крім того, як вбачається з акту обстеження житлових умов від 02.12.2022 року, складеного Виконавчим комітетом Буської міської ради, син ОСОБА_6 з серпня 2022 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

З листа Виконавчого комітету Буської міської ради № 1764 від 07.09.2023 року, адресованого відповідачу щодо його звернення для перевірки цільового використання позивачкою аліментних коштів на утримання дітей вбачається, що інспекційне відвідування та здійснення обстеження умов проживання дітей не можливо провести, оскільки одержувач аліментів ОСОБА_20 разом з молодшим сином перебуває за кордоном, старший син перебуває на навчанні в м. Одеса.

Крім того, листа Виконавчого комітету Буської міської ради № 3050 від 09.12.2024 року, вбачається, що 02.12.2024 року в телефонній розмові ОСОБА_20 повідомила орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Буської міської ради, що вона разом з сином ОСОБА_10 на даний час перебувають за кордоном, в Республіці Польща.

Враховуючи наведене, оскільки позивач проживає за кордоном, син ОСОБА_7 проживає в Україні, навчається в м. Одеса, суд критично оцінює вимоги позивачки, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Судом також враховано, що позивач не надала доказів, що вона утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надала розрахунок витрат та не обґрунтувала розмір аліментів, не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі.

За вищевикладених обставин суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за їх недоведеністю та безпідставністю, що не позбавляє повнолітнього ОСОБА_7 права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь на період навчання, в разі потреби та/або зміни обставин щодо його утримання за рахунок державних коштів.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні заявлених вимог позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 81, 83, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282ЦПК України, ст. ст. 189, 199, 200 СК України, суд -

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_2 в особі представника, адвоката СИБАЛЯ Олега Богдановича до ОСОБА_21 про стягнення аліментів на час навчання сина, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 в користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда