КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1198/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.12.2021 року у розмірі 42086,68 грн. станом на 21.11.2023 року та судові витрати у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н від 13.12.2021 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір кредитного ліміту було збільшено до 53500,00 грн.

Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору № б/н від 13.12.2021 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування банку з Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 07.12.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюАкціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання 28.02.2024 року представник позивача не з`явився, однак одночасно з подачею позову звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_1 про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової ухвали на адрес зазначену у позовній заяві, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Від представника відповідача 27.02.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, оскільки відповідач та його представник вважають надану позивачем заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яка підписана відповідачем 03.11.2021 року та містить його анкетні дані, однак відсутні зазначення виду картки та бажаного кредитного ліміту - неналежним доказом отримання кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі. Крім того, довідка про зміну кредитного ліміту є неналежним та недопустимим доказом існування заборгованості, оскільки не містить обов`язкових реквізитів. Також відсутні докази на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі та розміру наданого кредиту, а також належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача за кредитним договором саме у зазначеному розмірі. Додатний розрахунок заборгованості, не може бути підтвердженням існування його заборгованості, оскільки не є первинним документом, він не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також п.61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України. Виписка з рахунку відповідача також не містить всі необхідні реквізити та відомості за ними. Крім зазначеного, вказані вище документи не підтверджують погодження між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 умов кредитування щодо розміру та порядку сплати процентів. Позивачем не надано доказів на підтвердження достовірності підпису, графічне зображення якого міститься у кінці заяви та паспорті споживчого кредиту.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 03.12.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, з якими він ознайомився самостійно на офіційному сайті банку https://privatbank.ua/terms/.

На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 13.12.2021 року станом на 21.11.2023 року становить 42086,68 грн., та складається з: 37152,79 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4933,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. 1, ч. 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як зазначено вище, відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримав платіжну картку.

Відповідно до вказаної заяви відповідач погодив, що заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач також підписав довідку про умови кредитування, яка містить умови щодо розміру процентної ставки, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів від заборгованості, нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами мають місце зобов`язання, які виникли від надання (одержання) споживчого грошового кредиту з видачею та обслуговуванням через банківську платіжну картку. Із змісту письмового розрахунку руху коштів заборгованості за цими договірними зобов`язаннями, довідок банку видно, що відповідач, починаючи з дати укладення договору і одержання платіжної картки одержував в кредит кошти в користування під визначений кредитний ліміт та відсотки за користування кредитом. Протягом періоду відповідач сплачував кошти за кредитним лімітом і сплачував заборгованість періодично з пропуском щомісячних платежів погашення заборгованості, в тому числі на значні періоди обов`язкових платежів.

Отже, відповідач неналежно виконував свої зобов`язання і допустив кредитну заборгованість на вище встановлену суму за видами платежів, а тому має нести відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань.

Відповідач особисто підписав вищезазначені документи, що свідчать про укладення ним кредитного договору. Із змісту цих документів вбачається, що відповідач був належно поінформований про зміст договору та його умови, а саме: про розмір кредиту, відсоткову ставку, про порядок розрахунків із використанням платіжної банківської картки, встановлення банком ліміту кредитних коштів. Це також підтверджується частковим виконанням відповідачем своїх зобов`язань.

Зокрема, відповідач одержував платіжну картку для цілей обслуговування кредиту, за цими банківськими картками сплачував та одержував кошти. Ці обставини підтверджені письмовим розрахунком позивача, довідкою про обслуговування кредитного рахунку через платіжні банківські картки.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.12.2021 року у розмірі 42086,68 грн., та складається з: 37152,79 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4933,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.12.2021 року у розмірі 42086 (сорок дві тисячі вісімдесят шість) 68 коп., яка складається з: 37152,79 грн. - заборгованість за тілом кредита, 4933,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.