ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/381/23

Провадження № 22-ц/4820/515/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Дияк Я.А.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року (суддя Салоїд Н.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідачів про звільнення частини майна з-під арешту.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2008 року, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 травня 2019 року розірвано.

Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/24859/19 від 30.01.2020, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 29.04.2020, за нею визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та припинено право власності ОСОБА_3 на одну другу частину відповідної квартири. Співвласником іншої частини заззначеної квартири є її колишній чоловік ОСОБА_3 .

Під час державної реєстрації за позивачкою однієї другої частини цього нерухомого майна та отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 стало відомо від державного реєстратора про те, що Першим відділом ДВС у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в рамках виконавчого провадження №70130411 на належну їй та ОСОБА_3 квартиру в цілому накладено арешт.

Підставою для накладення арешту стало рішення Хмельницького міськрайонного суду у справі 686/1190/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики згідно з виконавчим листом від 14 квітня 2020 року, який перебуває на примусовому виконанні.

Вказувала, що вона не була стороною виконавчого провадження, вважає накладення арешту на належну їй частину квартири незаконним та таким, що підлягає звільненню з-під арешту. Просила усунути перешкоди у користуванні власністю та звільнити належну їй частку квартири з-під арешту.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року позов задоволено. Знято арешт з нерухомого майна однієї другої частини квартири під номером АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03.01.2020 року, накладеного на підставі постанови державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 листопада 2022 року у виконавчому провадженні №70130411.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення діяв упереджено та всупереч нормам процесуального права.

Вказує, що судом першої інстанції проігноровано матеріали справи, з яких вбачається, що квартира є спільним майном та придбана в шлюбі також не враховано висновки Верховного Суду викладені у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 334/5907/14-ц, зі змісту якої слідує, що при поділі майна враховуються також борги подружжя так правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Звертає увагу суду на те, що приймаючи рішення, міськрайонний суд повинен був звернути увагу на зміст договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, а саме на п 3.1 договору, де зазначено, що кошти отримуються в позику для придбання квартири в м. Хмельницькому. Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що інших джерел доходу у сім`ї для придбання квартири не було, тому працівниками ДВС цілком справедливо накладено арешт на усю квартиру.

Зазначає, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2020 встановлено, що придбана ним та позивачкою квартира в АДРЕСА_2 , на придбання якої були витрачені кошти отримані у позику, визнана спільним майном подружжя, тому враховуючи правову позицію Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 638/17330/16-ц та матеріали справи, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачами за якими є ОСОБА_4 та відділ ДВС, апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2020 у справі №686/24859/19 в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , припинено право власності ОСОБА_3 на вказану 1/2 частину квартири; іншу 1/2 частки квартири залишено у власності ОСОБА_3

02.12.2022 здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на одну другу частини квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 06.12.2022, здійсненого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2020 (а.с. 9).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2020 у справі №686/1190/20 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором №09/10/12-Л безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 09.10.2012 в сумі 733770 грн та штраф за порушення умов договору в розмірі 330196,50 грн, а всього 1063966 грн 50 коп. (а.с.39-40).

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 20.10.2022 відкрито виконавче провадження №70130411 щодо примусового виконання виконавчого листа №686/1190/20, виданого 14.04.2020, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1063966 грн 50 коп. боргу (а.с. 16).

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 17.11.2022 накладено арешт на квартиру під номером АДРЕСА_1 (а.с.17).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що накладений державним виконавцем арешт порушує цивільні права та інтереси позивачки, якій майно належить на праві спільної часткової власності, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, суд першої інстанції, з урахуванням зазначених норм права та встановлених фактичних обставин даної справи, яким надано правову оцінку, дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог і наявності підстав для їх задоволення, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_3 , заперечуючи проти позову, не надав суду жодних належних і допустимих доказів на спростування позову, наявності обставин, які вказують на необхідність існування арешту на усю квартиру.

Безпідставним є доводи апеляційної скарги на необхідність врахування при поділі майна подружжя боргів подружжя та правовідносин за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, оскільки поділ майна подружжя не є предметом розгляду у даній справі, крім того, відсутні докази щодо солідарної відповідальності позивачки перед кредитором (в даному випадку ОСОБА_4 ) за борговими зобов`язанням, в тому числі і майном, що належить їй.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 грудня 2023 року щодо відповідача ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай