Провадження № 22-ц/802/603/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Власюк О. С.

з участю: головного державного виконавця Самчука О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на постанову про закінчення виконавчого провадження Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_1 за апеляційною скаргою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося до суду із скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження мотивуючи такими обставинами.

Рішенням Луцького міськрайонного суду у справі №161/18566/13-ц від 24.02.2014, задоволено позовні вимоги ПАТ АКБ «Львів» до ОСОБА_1 , ТОВ «Ізольфа Сервіс», ТОВ «Факторія» про стягнення заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №41 та заборгованості за генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №42. Рішення набрало законної сили.

Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №161/18566/13-ц. Постановою від 31.05.2021 державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 65609653 та розпочато примусове виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/18566/13-ц щодо стягнення в тому числі з ОСОБА_1 грошових коштів.

29.12.2021 між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу та ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2022 у справі №161/18566/13-ц задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні № 65609653 з АТ АКБ «Львів» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»

ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання відповідно до умов Угоди про порядок погашення заборгованості від 01.02.2023 та Додаткової угоди №1 від 31.02.2023 щодо сплати заборгованості у сумі 100 000,00 гривень на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

Згодом, з метою затвердження (визнання) мирової угоди судом, який видав виконавчий документ, ОСОБА_1 звернувся до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районні Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Луцький відділ ДВС) з заявою про передачу мирової угоди на затвердження до суду.

Луцький міськрайонний суд Волинської області в ухвалі від 28.11.2023 по справі 161/18566/13-ц відмовив в задоволенні заяви Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами виконавчого провадження №65609653, оскільки для затвердження угоди про порядок погашення заборгованості, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 01.02.2023, до суду була надана її копія, що посвідчена лише однією стороною виконавчого провадження, а не оригінал.

14.02.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Луцького відділу ДВС з заявою про передачу мирової угоди на затвердження до суду, додавши до заяви, зокрема, оригінал угоди про порядок погашення заборгованості від 01.02.2023.

Однак, 22.02.2024 начальником відділу Луцького відділу ДВС було закінчено виконавче провадження № 65609653 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заперечуючи викладені в оскарженій постанові обставини, просить скасувати постанову начальника Луцького відділу ДВС від 22.02.2024 про закінчення виконавчого провадження №65609653.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 12 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінансстандарт».

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права , постановити нове судове рішення про скасування постанови начальника Луцького відділу ДВС від 22.02.2024 р. про закінчення виконавчого провадження №65609653.

У відзиві на апеляційну скаргу головний державний виконавець О. Самчук спростовує аргументи апеляційної скарги з посиланням на довідку ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінансстандарт», якою підтверджується припинення зобов`язань між товариством та ОСОБА_1 .

Перевіряючи законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала підлягає до скасування у зв`язку з таким.

Судом встановлено, що 02.12.2014 Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №161/18566/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 грошових коштів 2 054 035 євро, що в еквіваленті по курсу Національного банку становить 22024623грн. 82 коп.

29.12.2021 між АТ АКБ «Львів» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2022 у справі №161/18566/13-ц задоволено заяву ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача у виконавчому провадженні № 65609653 з АТ АКБ «Львів» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

01.02.2023 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено угоду про порядок погашення заборгованості.

31.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Угоди про порядок погашення заборгованості від 01.02.2023.

Ці дві угоди разом з ксерокопією довідки за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про відсутність претензій до ОСОБА_1 за Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №41 та за Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №42, боржник ОСОБА_1 подавав до державної виконавчої служби із заявою про направлення до суду для затвердження мирової угоди. При чому, хоча указана довідка і названа "про відсутність боргу", однак в тексті зазначено про відсутність претензій зі сторони ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_1 за кредитними договорами, а відомості про те, чи сплатив ОСОБА_1 кошти, стягнуті з нього на підставі рішення суду, у довідці не зазначені.

Взявши до уваги ксерокопію довідки, суд дійшов висновку про законність оскарженої постанови начальника відділу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганя А. Ф. від 22 лютого 2024 року про закінчення виконавчого провадження №65609653 про закінчення виконавчого провадження, яка винесена на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі Закону).

Проте такий висновок суду не ґрунтується на Законі.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини першої статті 39 Закону).

З дослідженого апеляційним судом матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на виконанні у Луцького відділу ДВС перебував виконавчий лист № 161/18566/13-ц виданий Луцьким міськрайонним судом 02.12.2014 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованості за кредитом в сумі 2 054 035 євро, що в еквіваленті по курсу Національного банку становить 22024623грн. 82 коп., яка складається з боргу Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №41 та за Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №42.

На час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі частини першої пункту 9 статті 39 Закону, до державної виконавчої служби не подано доказів про сплату стягнутої на підставі рішення суду заборгованості за кредитним договором у розмірі 22024623грн. 82 коп.

Державний виконавець неправильно застосував норму пункту 9 частини першої статті 39 Закону, яка передбачає, що однією із підстав для закінчення виконавчого провадження є виконання рішення суду в повному обсязі та за відсутності доказів про виконання рішення закінчив виконавче провадження.

Ксерокопія довідки за підписом директором ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про відсутність претензій до ОСОБА_1 за Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №41 та за Генеральним кредитним договором (договором кредитної лінії) №42, та про припинення зобов`язань між сторонами кредитного договору, у якій не зазначено дати видачі, не підтверджує виконання в повному обсязі рішення суду, яке перебувало на примусовому виконанні. Як встановлено апеляційним судом, зазначену ксерокопію довідки подавав до державної виконавчої служби боржник ОСОБА_1 при зверненні з заявою про передачу мирової угоди на затвердження до суду, яка судом затверджена не була з підстав відсутності оригіналу цієї довідки та виниклого в суду сумніву щодо її достовірності.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги на постанову про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки докази про виконання рішення Луцького міськрайонного суду у справі № 161/18566/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АКБ «Львів» заборгованості за кредитом в сумі 2 054 035 євро, що в еквіваленті по курсу Національного банку становить 22 024 623грн. 82 коп., на виконання якого було видано виконавчий лист, відсутні, постанова начальника Луцького відділу ДВС від 22.02.2024 р. про закінчення виконавчого провадження №65609653 винесена з порушенням Закону, тому підлягає до скасування.

Відповідно до приписів статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно витлумачив норми Закону, тому оскаржена ухвала суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги, визнання незаконною та скасування.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2024 року в даній справі скасувати та постановити нове судове рішення.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділу Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ганя А. Ф. від 22 лютого 2024 року про закінчення виконавчого провадження №65609653 з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду №161/18566/13-ц від 02 грудня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді