Провадження №2/751/123/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2024 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Деркача О.Г.
при секретарі Курач В.С.
за участі: позивача - ОСОБА_1
представника третьої особи - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
07.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та громадянкою російської федерації ОСОБА_3 було укладено шлюб. У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2015 році відповідач з сином повернулася мешкати в місто Омськ, російська федерація. Подружнє життя між сторонами не склалося, тому 26.01.2016 року шлюб було розірвано. Підставою розірвання шлюбу було відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.
Протягом тривалого терміну часу, що минув після виїзду відповідача з України, позивач не переривав зв`язку зі своїм сином і постійно з ним спілкувався за допомогою мережі "Інтернет" та телефоном. У травні 2021 року відповідач зателефонувала позивачу та запропонувала поновити стосунки, зазначивши, що син за ним дуже сумує, а вона в свою чергу не заперечує щодо того, щоб син мешкав разом з ним в Україні.
26.05.2021 року відповідач надала нотаріально підтверджену згоду на перебування сина разом з батьком в Україні, в період з 26.05.2021 року до 26.05.2024 року. Даний строк є максимальним для зазначення в дозволі на виїзд дитини за кордон.
Приблизно в серпні 2021 року відповідач приїхала до позивача, вони мешкали разом, за місцем реєстрації останнього, проте, тільки до 24.02.2022 року.
Одразу після початку повномасштабного вторгнення російських окупантів, відповідач самостійно виїхала з міста Чернігова через смт Ріпки до Білорусі, залишивши сина разом з позивачем у місті Чернігові.
Таким чином, починаючи з 24.02.2022 року, син залишився з позивачем. Позивач самостійно піклується про нього, а мати жодним чином не цікавиться. Позитивного результату при спробах будь-яким чином вийти на зв`язок з відповідачкою, не було, оскільки всі контакти були заблоковані.
На даний час, відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина. Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем без участі та підтримки з боку відповідачки. Дитина фактично знаходиться на повному утриманні позивача.
Об`єктивно розуміючи, що доля його неповнолітнього сина залежить виключно від нього, позивач зробив все необхідне для набуття сином громадянства України, отримання закордонного паспорта громадянина України, картки платника податків.
Починаючи з 2021 року, дитина навчається в Україні, і станом на дату подачі позову, він є учнем Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Чернігівської міської ради Чернігівської області.
У позивача постійно виникають складнощі під час вирішення питань щодо реєстрацїі дитини, отримання належної медичної допомоги, оскільки на це необхідна згода матері дитини. На даний час, надання документів, які б належним чином посвідчили факт самоусунення матурі від виховання дитини, є неможливим. Так, як у зв`язку з повномашстабним вторгненням 24.02.2022 року, Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, і тому жодні заяви, навіть нотаріально посвідчені, видані після початку повномасштабної агресії, не можуть бути прийняті до розгляду або ж слугувати належними та допустимими доказами волевиявлення особи.
Виходячи з вищевикладеного можна визначити, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.01.2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначно підготовче судове засідання. (а.с.29)
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22.02.2024 року, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.43)
В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. (а.с.45)
На підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.
07.05.2024 року, Новозаводським районним судом міста Чернігова винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи.
Представник третьої особи просила розглянути справу з врахуванням інтересів дитини. Також надала висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що є класним керівником малолітнього ОСОБА_4 та шкільним психологом, за три роки навчання в Чернігівській загальноосвітній школі №13, матір вона жодного разу не бачила, і участі у житті та вихованні своєї дитини, вона не приймає. До того ж, сам ОСОБА_6 під час спілкування, ніколи про неї не згадував.
Свідок ОСОБА_7 (знайома позивача) в судовому засіданні повідомила, що після 2010 року вона ніколи не бачила і не чула матері ОСОБА_8 . За час проживання останнього з батьком, а саме за останні два - три роки, дитина дуже змінилася, і тільки на краще.
Сам же малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні, повідомив, що з матір`ю в основному тільки списується через месинджер, і то рідко. Його життям вона не цікавиться.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.9)
Згідно інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою росії федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.01.2021 року по 31.12.2023 року в Базі не виявлено. (а.с.77)
Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно витягу з рішення Виконавчого комітета №232 від 15.04.2024 року, затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.74-75)
Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, що підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 11.06.2010 року, виданого консульським відділом посольства росії в Україні (а.с.9); витягом з реєстру територіальної громади №2023/009910822 від 04.12.2023 року (а.с.10); довідкою №7411-000010021 від 19.07.2022 року про реєстрацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України (а.с.11); копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.01.2016 року, серії НОМЕР_2 , виданого Радянським відділом управління ЗАГС Головного державно-правового управління в Омській області (а.с.12); копією заочного рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.08.2023 року, щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на користьь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-18); довідкою Баланівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Відділу освіти та спорту Бершадської міської ради Вінницької області вихідний №03-06/102 від 29.08.2022 року (а.с.19); довідкою Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 №01-26/64 від 24.05.2023 року (а.с.20); листом ГУНП в ЧРУП №6992/124/488-2022 від 31.08.2022 року (а.с.21); копією постанови старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження №73504839 від 05.12.2023 року (а.с.37); копією психолого-педагогічногї характеристики учня 7-Г ЗОШ №13 міста Чернігова, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38), суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню і утриманню неповнолітньої дитини ОСОБА_1 . що передбачено ст. ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст. ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, вона має бути позбавлена батьківських прав.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 141, 189-200, 206, 258-259, 263 265, 351, 354 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав щодо її дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлений 17.05.2024 року.
Суддя О.Г. Деркач