Справа №295/4176/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Зосименко О.М.,

при секретарі судового засідання Стелюта М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного Фонду України Житомирської області про стягнення коштів на користь спадкоємця,

установив:

Позивач звернулася із указаним позовом та просить суд стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування за законом недоотримані за життя батька ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані за рішенням суду кошти у розмірі 184 580,79 грн.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 . В подальшому приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Кушнерчук О.М. за заявою про прийняття спадщини, поданою позивачем, було заведено спадкову справу № 33/2022. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину за спадкодавцем. Позивачу відомо, що за життя ОСОБА_3 звертався до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративною позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати ОСОБА_3 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказану позовну заяву задоволено. Рішення набрало законної сили 06.11.2021 року. 01.02.2022 року Житомирським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення. Однак при цьому отримати суми підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 25.12.2020 року по 27.03.2022 року ОСОБА_3 не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приватним нотаріусом Кушнерчук О.М., яка веде спадкову справу № 33/2022, 01.02.2023 року було направлено запит на адресу відповідача, щодо надання інформації наявність/відсутність суми пенсії, що належала ОСОБА_3 але не була отримана ним за життя. У відповідь на запит відповідач надіслав приватному нотаріусу лист від 10.02.2023 року, зі змісту якого вбачається, що недоотримана пенсія ОСОБА_3 відсутня.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому сторона вказує, що відносно ОСОБА_3 як первісного позивача по справі органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії на суму 45 438,85 грн. за період з 25.12.2020 по 31.12.2021. ОСОБА_3 пенсія виплачувалася з 01.01.2022 з врахуванням підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду. Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється у порядку передбаченому постановою КМУ від 22.08.2018 № 649 «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він не погодився із твердженнями вказаними у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні сторони не з`явились повідомленні належним чином.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.2022 року. (а.с. 18)

Після смерті ОСОБА_3 його син ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим він вважається єдиним спадкоємцем після його смерті, що підтверджується довідкою Приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М. № 51/02-14 від 23.02.2024. (а.с.21)

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/15540/21 від 06.10.2021 року було задоволено позов ОСОБА_3 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 25.12.2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_3 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а також стягнуто судові витрати за сплату судогово збору у розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Вказане рішення набрало законної сили. (а.с. 22-25)

Рішення суду від 06.10.2021 року по справі № 240/15540/21 боржником виконане частково, а саме: на його виконання боржник здійснив лише донарахування коштів в сумі 45 438,85 грн., виплату яких до даного часу не провів.

Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплати до пенсії).

Суд звертає увагу, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої пенсії саме в сумі 184 580,79 грн., заявлені вимоги ґрунтуються на власних розрахунках.

Однак суд зазначає, що процес виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача.

З досліджених судом доказів: розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі № 73 ОСОБА_3 слідує, що сума заборгованості за судовим рішенням по справі № 240/15540/21 становить 45 438,85 грн.

На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що на день смерті ОСОБА_3 доплата до пенсії та додаткова пенсія належала спадкодавцеві та увійшла до складу спадщини, таким чином ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії його батька згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 року по справі № 240/15540/21 в сумі 45 438,85 грн. та не здійснену виплату присуджених померлому судових витрат у сумі 908,00 грн судового збору та 4 000,00 грн витрати на правничу допомогу по вказаній справі, а всього 50 346, 85 грн.

У своїх рішеннях ЄСПЛ зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00).

Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №284/252/17 від 26 червня 2019 року та у справі №286/3516/16-ц від 27 березня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1218, 1219, 1227 ЦК України, ст.ст. 2-5, 10- 13, 76-81, 141, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 в порядку спадкування неодержані за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рішенням суду по справі № 240/15540/21 у розмірі 50 346,85 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (адреса: м. Житомир, вул. Ольжича, 7 ).

Суддя О.М. Зосименко