Унікальний номер справи 368/727/21
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/5568/2024
Головуючий у суді першої інстанції Т. Є. Іванюта
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

11 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»

відповідач ОСОБА_1

розглянув у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників)

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», подану представником Миц Іриною Володимирівною

на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 15 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Іванюти Т. Є., в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області,

у с т а н о в и в :

У липні 2021 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що 09.02.2018 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/9711853. ОСОБА_2 , як пенсіонер та особа, яка має право на зменшення розміру страхового платежу, сплатила 50 відсотків страхового платежу. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є автомобіль «ВАЗ 21033», д.н. НОМЕР_1 .

09.04.2018 на 58 км. автодороги Н-01 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Renault Logan», д.н. НОМЕР_2 , в результаті якої з вини ОСОБА_1 (який порушив Правила дорожнього руху) було пошкоджено застрахований за договором добровільного страхування укладеним з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» транспортний засіб «RenaultLogan», д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 19.04.2018 справа №372/1012/18. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «RenaultLogan», д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду, а також рахунок-фактуру № J від СТО, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 31 512,17 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №006. 00462318-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування у розмірі 29 419,27 грн. в якості страхового відшкодування транспортного засобу «RenaultLogan», д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним доручення №9722087. На підставі претензії на виплату ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та зібраних документів ПрАТ «СГ«ТАС» складено Страховий акт №2081 1Р/40/2018 на суму 29 419,27 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що підтверджується платіжним дорученням №91555 від 14.08.2018 року.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 , укладаючи договір ОСЦПВ, на підставі ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ОСЦПВ» скористалася наявними у неї пільгами як пенсіонер щодо зменшення розміру страхового платежу на 50%. Оскільки за кермом забезпеченого транпортного засобу на момент ДТП знаходився не страхувальник - ОСОБА_2 , а відповідач, тому він зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 14 709,64 грн. = 50% від 29 419,27 грн, що прямо передбачено ст. 38-1 Закону України «Про ОСЦПВ».

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 15 травня 2023 року у задоволенні позову ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків в порядку регерсу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ПрАТ «Страхова група «ТАС» через свого пердставника Миц І. В. подало апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції невірно встановивши обставини справи не застосував ті норми, які підлягали застосуванню, а саме ст.13, 22, 29, 38-1 Закону України «Про ОСЦПВ». Суд не врахував, що у позивача був відсутній обов`язок надавати докази проведення відновлювального ремонту автомобіля, оскільки позивач (страховик) відшкодовує оцінену шкоду. Законодавством не передбачено обов`язок оцінювати шкоду лише на підставі висновків спеціалістів, ремонтної калькуляції та заборону оцінювати таку шкоду на станції технічного обслуговування.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивача відповідач не скористався.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом, ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «ВАЗ 21033», д.н. НОМЕР_1 .

09.02.2018 між нею та ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9711853. Забезпеченим транспортним засобом за Полісом є «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 . Розмір страхового платежу ОСОБА_2 було зменшено на 50% на підставі пенсійного посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України. ОСОБА_2 сплатила зменшений на 50% страховой платіж у розмірі 648 грн., що підтверджується Полісом № АК/9711853 від 09.02.2018 (а.с.4).

19.04.2018 на 58 км. автодороги Н-01 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21033», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу«Renault Logan», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 19.04.2018 у справі №372/1012/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно постанови судді, 09 квітня 2018 року о 18 годині 45 хвилин на 58 км автодороги Н-01 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21033» державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT LOGAN» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 .

Із матералів справи вбачається, що 28.02.2018 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено договір добровільного страхування наземного трансопртного засобу №192/18-Т/Ц2, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь -яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Logan», д.н. НОМЕР_2 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «RenaultLogan», д.н. НОМЕР_2 , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду, а також рахунок-фактуру № J від СТО, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ складає 31 512,17 грн.

Згідно розрахунку страхового відшкодування та страхового акту №006. 00462318-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» була сплачена ТОВ «ОТП Лізинг» страхова виплата у розмірі 29 419,27 грн. за пошкодження автомобіля «RenaultLogan», д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним доручення №9722087.

На підставі претензії на виплату ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та зібраних документів ПрАТ «СГ «ТАС» було складено Страховий акт №2081 1Р/40/2018 на суму 29 419,27 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 91555 від 14.08.2018 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, як на підставу заявлених позовних вимог, ПрАТ «СГ «ТАС» посилалось на те, що у нього наявне право вимоги до водія автомобіля марки «ВАЗ 21033» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , щодо відшкодування страховій компанії 50 % страхової виплати у розмірі 14 709,64 грн на підставі п.13.2 ст.12 Закону України «Про ОСЦПВ», оскільки при укладенні договору страхувальник ОСОБА_2 використала своє право на зменшення розміру страхового платежу на 50%, при цьому за кермом забезпеченого ТЗ під час ДТП знаходилася не страхувальник - ОСОБА_2 , а водій ОСОБА_1 .

Відмовляючи ПрАТ «СГ «ТАС» у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що сума страхового відшкодування, вказана позивачем не відповідає дійсним пошкодженням автомобіля «Renault Logan», а надані позивачем документи не є належним підтвердженням завданих матеріальних збитків.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може, оскільки вони суперечать наявним у матеріалах справи доказам та встановленим судом обставинам з огляду на наступне.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Згідно із ч. 1ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно дост. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положеньстатті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб.

Розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Пропозиції МТСБУ щодо розміру базового страхового платежу та значень коригуючих коефіцієнтів підтверджуються актуарними розрахунками з урахуванням рівня збитковості даного виду страхування в цілому по галузі за останній розрахунковий період, який становить не менше року, та статистичних даних. Якщо Уповноважений орган протягом 60 календарних днів з дня внесення МТСБУ пропозиції не затвердив розмір базового страхового платежу, перелік, значення коригуючих коефіцієнтів та порядок їх застосування, діють попередні коригуючі коефіцієнти, порядок їх застосування та розмір базового страхового платежу.

Згідно п. 13.2ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії,пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Згідно ч. 38-1.1ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону(при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що обов`язок винуватця ДТП компенсувати страховику 50 % страхового відшкодування можливий у двох випадках. Це або використання забезпеченого ТЗ, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, або з порушенням умов, передбачених п.13.2 ст.13 цього Закону, яка регулює зменшення страхового платежу на 50 % у відношенні страхувальників, які мають статус учасника війни, особи з інвалідністю II групи, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи I або II категорії, пенсіонера.

Судом встановлено, що позивачем, як страховиком, сплачено страхове відшкодування на загальну суму 29 419,27 грн на користь страхової компанії (ПрАТ «СК «Арсенал страхування») власника транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , який було пошкоджено в результаті ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 . При цьому встановлено, що ОСОБА_1 керував застрахованим транспортним засобом, переданим йому страхувальником ОСОБА_2 з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема п. 13.2 ст. 13 Закону, що забороняє страхувальнику, якому при укладенні договору страхування було зменшено на 50% розмір страхового платежу, передавати застрахований транспортний засіб у керування іншій особі.

Факт порушення страхувальником ОСОБА_2 п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає ПрАТ «СГ «ТАС» право вимагати у ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсації 50 відсотків сплаченого страховиком страхового відшкодування, у зв`язку із чим законним та обґрунтованим є вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів у розмірі 14 709,63 грн, що становить 50% від сплаченої позивачем суми страхової виплати (29 419,27 х 50%).

При цьому суд першої інстанії не звернув увагу на те, що в Полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9711853 від 09.02.2018 було застосовано п.13.2 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто Поліс містить відповідні відмітки, зокрема, щодо базового платежу та коефіцієнти, що застосовувались для розрахунку розміру страхового платежу ОСОБА_2 ТЗ «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі пільгового пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України серії НОМЕР_3 , а тому наявні підстави вважати, що до застосування підлягають вказані положення закону щодо укладення вказаного договору на пільгових умовах.

Отже, апеляційним судом встановлено, що із вказаного Полісу вбачається, що ОСОБА_2 було надано документ, що підтверджує її право на зменшення розміру страхового платежу, а саме пенсійне посвідчення серії серії НОМЕР_3 , видане Пенсійним фондом України, що підтверджує обставини, зазначені ПрАТ «СГ «ТАС» у позові.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивачем було належним чином обґрунтовано розмір відшкодування, який підлягає до стягнення з відповідача - 14 709,63 грн. (29 419,27 : 2 = 14 709,63 грн.) оскільки страхову виплату ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі рахуну-фактури № J від 19.04.2018 ТОВ «Автокрай - Україна», відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 31 512,17 грн., безумовна франшиза 2 092,90 грн (31 512,17 - 2 092,90 = 29 419,27). Зазначені документи є належними та допустимими доказами по справі і висновок суду про те, що позивачем не доведений розмір майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля «Renault Logan», д.н. НОМЕР_2 є помилковим. Позивач надав докази щодо сплаченої ним страховій компанії страхової виплати, а відповідач не надав суду будь-яких доказів які б спростовували вартість відновлювального ремонту автомобіля «RenaultLogan».

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень п.36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплатибез проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріалами справи було підтверджено, що 25.04.2018 було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого було складено відповідний протокол.

При цьому страхова компанія ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ «ОТП Лізинг», та ПрАТ «СГ «ТАС» дійшли згоди щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування.

Відповідачем у свою чергу не було надано доказів на спростування сум, визначених у рахунку - фактурі від 19.04.2018, де зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 31 512,17 грн, та з урахуванням безумовної франшизи 2 092,90 грн становить 29 419,27 грн.

Апеляційний суд звертає увагу, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначено, що: «добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contrafactum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non conceditvenire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

Тлумачення якст. 3 ЦК Українизагалом, так і п. 6ст. 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Схожий по суті висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, в якій вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах» (п. 8.26).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем було доведено та підтверджено належними доказами суму відшкодування завданих матеріальних збитків, яку ПрАТ «СГ «ТАС» просить стягнути з ОСОБА_1 у порядку регресу. Висновки суду першої інстанції щодо невідповідності суми страхового відшкодування дійсним пошкодженням автомобіля «Renault Logan» та незгода відповідача з ремонтною калькуляцією є необгрунтованими, оскільки судом не встановлено, а відповідачем суду не було надано доказів на їх спростування, а відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Щодо застосування строку позовної давності до даних правовідносин, про що було заявлено відповідачем суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно достатті 253 ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що оскільки страхове відшкодування було виплачено ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 14.08.2018, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Ураховуючи, що до суду з цим позовом ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося 29.07.2021, про що свідчить штамп поштового відправлення на конверті (а.с. 20), колегія суддів приходить до висновку, щотрирічний строк звернення до суду позивачем не пропущено. А тому відсутні підстави для застосування позовної давності до даних правовідносин.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушивши норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, таке рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПрАТ «СГ «ТАС».

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд першої інстанції не установив всіх обставин справи та дійшов помилкових висновків про відсутність доказів щодо відповідності суми страхового відшкодвання дійсним пошкодженням автомобіля «Renault Logan».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищенаведеного, рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «СГ «ТАС» з наведених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відтак судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 270,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн підлягають відшкодуванню відповідачем, що є пропорційним задоволеним позовним вимогам ПрАТ «СГ «ТАС».

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», подану представником Миц Іриною Володимирівною, задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 15 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, адреса: м. Київ, вул. Перемоги, 65) матеріальну шкоду у розмірі 14 709 (чотирнадцять тисяч сімсот дев'ять) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, адреса: м. Київ, вул. Перемоги, 65) судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп та подння апеляційної скарги у розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна