РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участі секретаря судового засідання Кісенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 р. ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Д.О. звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місць з часу набрання рішенням законної сили.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Єдиною спадкоємицею померлого є вона (цивільна дружина).

Під час війни позивач через масові атаки міста Запоріжжя, безліч «прильотів» у місті Запоріжжя, руйнування багатоповерхівок й не тільки, була вимушена зі своєю дитиною покинути місто Запоріжжя та мешкати поза містом у цілях власної безпеки та безпеки власної родини.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, позивач не мала змоги у шестимісячний термін після смерті чоловіка подати відповідну заяву до нотаріуса.

Позивачка вважає, що повномасштабне вторгнення ворога до України, воєнний стан, бомбардування міста Запоріжжя, загроза власному життю та життю своєї дитини, вимушене знаходження позивачки поза межами міста Запоріжжя, є поважними причинами неподання заяви для прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Окремо зазначає, що неповнолітній син позивача ОСОБА_4 був усиновлений позивачкою з КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко», маючи велетенський перелік недугів за станом здоров`я.

Посилаючись на те, що вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори із поважних причин, просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.01.2024 було закрито підготовче провадження у цій справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.02.2024 замінено неналежного відповідача по справі Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району на належного відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивача подав до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. 07.05.2024 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 від 29.04.2024 про ознайомлення із позовом.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд ухвалює проводити розгляд за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у м. Запоріжжя, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , яке було видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 10.12.2022 складено відповідний актовий запис № 2765.

З позовної заяви слідує, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, але не перебувала в зареєстрованому шлюбі, що він на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

26.10.2023 вона звернулась до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач у справі ОСОБА_2 , як витікає із матеріалів цивільної справи, є племінником померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому ОСОБА_2 звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована за вх. № 126/02-14 та зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 76, спадкова справа № 35/2023 за 2023 р.

01.11.2023 на адресу приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан В.В. надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.212 у справі № 812/0400/2012, ОСОБА_1 було усиновлено малолітнього ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Запоріжжі, який на даний час проживає з позивачкою.

Щодо пропущеного позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, остання вказує наступне.

Під час війни позивачка ОСОБА_1 через масові атаки міста Запоріжжя, безліч «прильотів» у місті Запоріжжя, руйнування багатоповерхівок й не тільки, була вимушена зі своєю дитиною покинути місто Запоріжжя та мешкати поза містом у цілях власної безпеки та безпеки власної родини.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, позивачка не мала змоги у шестимісячний термін після смерті чоловіка подати відповідну заяву до нотаріуса.

Позивачка вважає, що повномасштабне вторгнення рф до України, воєнний стан, бомбардування міста Запоріжжя, загроза власному життю та життю її дитини, вимушене знаходження позивачки поза межами міста Запоріжжя - є поважними причинами неподання заяви для прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Указу Президента України, затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022 ( зі змінами) в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває в країні і на день розгляду справи.

У період дії правового режиму воєнного стану встановлено обмеження руху транспортних засобів, введено комендантську годину.

Впровадження воєнного стану є надзвичайними невідворотними обставинами - форс-мажором, що підтверджується висновком Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) до їх офіційного закінчення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 та при розгляді 26.09.2012 справи № 6-85цс12.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 у постанові у справі № 314/2550/17.

Верховний Суд в постанові від 20.10.2021 у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

За обставин встановлених в судовому засіданні, позивач не мала можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання відповідної заяви.

Аналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем є поважними.

Отже, з урахуванням веденого в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Підсумовуючи вищевикладене та проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в один місяць з дня набрання цим рішенням законної сили, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 133-141, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк тривалістю в 1 (один) місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Запоріжжі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І.П. Соболєва