печерський районний суд міста києва
пр. № 6-660/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення матеріалів справи за підсудністю

05 червня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали подання Міністерства юстиції України про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у якому проживають неповнолітні діти, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому для примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, у справі № 1-90/04,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане подання, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 03 червня 2024 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Суддя, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства варто зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Суд відмічає, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Таким чином, оскільки подання належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Шевченківському районному суду м. Києва, то вона підлягає передачі за підсудністю.

Як вбачається з подання, на примусовому виконанні у державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на примусовому виконанні виконавчого листа № 1-90/04, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 34 144 839, 11 грн на користь НАК «Нафтогаз Україна».

Згідно з вимогами частини десятої ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Вказана стаття ЦПК України включена до розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

В свою чергу частина перша ст. 446 ЦПК України передбачає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Оскільки судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, є Шевченківський районний суд м. Києва, а частиною десятою та одинадцятою ст. 440 ЦПК України не визначено суд, який повинен розглядати зазначене подання, подання підсудне Шевченківському районному суду м. Києва.

Розділом VІ ЦПК України не передбачені дії суду, якщо подання подано з порушенням правил підсудності, в зв`язку з чим суд вважає, що в даному випадку необхідно застосовувати положення ст. 31 ЦПК України.

За приписами пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень частини першої, другої статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною третьою статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 30-32, 352-355, 440, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Справу за поданням Міністерства юстиції України про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у якому проживають неповнолітні діти, у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому для примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, у справі № 1-90/04, передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва (вул. Дегтярівська, буд. 31-А, м. Київ, 03057).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова