Справа № 298/1898/24
Номер провадження 2/298/245/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Ротмістренко О.В.,

за участі секретаря судового засідання Хомин Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Моняк О.В., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 серпня 2005 року між ним та відповідачкою ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Стричавської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 04. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя позивача та відповідачки погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами часто виникають сварки. Відповідачка не розуміє сутності проблем які виникають, не хоче підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї та будувати сімейні відносини. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного, сім`я фактично розпалася та існує формально, а тому подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливо. Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняв остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примиритися з відповідачкою вони пробували неодноразово, однак все безрезультатно. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Також вказує про відсутність підстав для застосування заходів примирення, оскільки спільні відносини між ними повністю припинені, а їх відновлення вважає неможливим.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується даними телефонограми, в судове засідання повторно не з`явився.

Представник позивача адвокат Моняк О.В. в судове засідання не з`явилася. Водночас подала до суду заяву, в якій просить розглянути справи без її участі та без участі позивача за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду, зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб порталі Судова влада Великоберезнянського районного суду, в судове засідання повторно не з`явилася. Відзив на позов не подала.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив таке.

Як убачається з матеріалів справи, 13 серпня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Стричавської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що 13.08.2005 складено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 04.04.2019 серії НОМЕР_1 . Згідно з вказаним свідоцтвом про шлюб прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 .

З позовної заяви вбачається, що дітей від даного шлюбу немає.

Вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, позивач з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з даним позовом .

Спірні правовідносини регулюються положеннями ст. 51 Конституції України та глави 11 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так у статті 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України вбачається, що на законодавчому рівні гарантовано право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження має своїм наслідком порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

При вирішенні питань про розірванні шлюбу в силу положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В ході судового розгляду підстав для надання строку на примирення сторін не встановлено.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, зокрема, дійсної волі позивача, який вказав, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і є таким, що суперечить його інтересам, те, що позивач наміру примирятись з відповідачкою не має, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того суд ураховує, ту обставину, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, що закріплена на рівні Основного Закону держави.

За вказаних обставин порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Оскільки позивачем зазначено, що понесені ним судові витрати бажає залишити за собою, судовий збір з відповідачки стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та

ОСОБА_6 , який зареєстровано у виконавчому комітеті Стричавської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 13.08.2005 за відповідним актовим записом № 4, розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Ротмістренко