Справа № 646/4932/24
№ провадження 2/646/2186/2024
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04.06.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., розглянувши заяву представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 адвоката Харченка К.С. про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Харченко К.С. подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на автобус ПАЗ 3205-110, 2003 року випуску, автобус Setra S 315 HDH, 1997 року випуску, автобус ВФА SB3000 DKX, 1992 року випуску, 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в межах заявленої до стягнення суми боргу, яка складає 677 732,69 грн. Заява мотивована тим, що 15.02.2024 в м. Харкові, на перехресті вулиць Данилевського та Культури сталася дорожньо - транспортна пригод (ДТП) за участю транспортного засобу VOLKSWAGEN ID4 з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу CHEVROLET AVEO з номерним знаком НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2024 по справі №638/4542/24 винним у вказаній ДТП визнано ОСОБА_2 . Постанова набрала законної сили 29.03.2024. Як вбачається з матеріалів позовної заяви відповідачем в результаті порушення правил дорожнього руху, що призвели до ДТП заподіяно позивачу матеріальну шкоду у розмірі 677 732,69 грн. Проте, навіть після визнання відповідача винним у скоєнні ДТП з його боку не надходило жодних пропозицій щодо відшкодування заподіяної шкоди. Враховуючи те, що відповідач так безвідповідально ставиться до наслідків своєї протиправної поведінки, що призвела до заподіяння шкоди позивачу, у останньої існують побоювання, що він, дізнавшись про існування відносно нього судового провадження про відшкодування шкоди у такому значному розмірі, може спробувати переоформити своє майно на третіх осіб з метою уникнення звернення стягнення на нього, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Проте, вчасне вжиття заходів забезпечення позову у даній справі дозволить досягти мети ефективного захисту прав позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина перша статті 153 ЦПК України).

Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову - відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається предметом позову є стягнення матеріальної шкоди у сумі 677 732,69 грн заподіяною в результаті порушення відповідачем правил дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд виходить із наявності спірних обставин, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову та зв`язку між конкретними заходами забезпечення позову і предметом позову, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову.

При цьому заява про забезпечення позову не містить вартості тих об`єктів рухомого та нерухомого майна, на які представник позивача просить накласти арешт, що є необхідними для визначення співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову заявником не доведено, що його права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не надано доказів реального наміру відповідача відчужити все своє майно та бажання навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову на даний час є передчасною та у її задоволенні слід відмовити.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 149-154,259 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Харченка Костянтина Сергійовича про забезпечення позову.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Білінська