Справа № 487/3274/24
Провадження № 2/487/1832/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді А.А. Лагоди

секретаря К.Е. Мамчур,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 сторона позивача звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.07.2023 о 16:40 по АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, також був неуважним у результаті здійснив зіткнення з авто Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, продовживши рух недотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з тролейбусом 0029 під керуванням ОСОБА_4 , у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду від 17.10.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Постанова суду набрала законної сили 28.10.2023. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 39166,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт № 851 від 22.08.2023. Оскільки позивач є власником транспортного засобу, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 , що являє собою витрати, які він зробив для відновлення свого порушеного права та витрати, які являють собою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідач збиток не відшкодував, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано час на усунення недоліків.

30.04.2024 на адресу суду від сторони позивача надійшла заява на усунення недоліків з додатками.

12.04.2024 позивачем до суду надано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , заборонити його відчуження у будь-який спосіб.

Ухвалою суду від 02.05.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.05.2024 накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2 в межах суми ціни позову у розмірі 39 166,00 грн., заборонено його відчуження у будь-який спосіб.

Представником позивача в позові підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву згідно якої визнає позов у повному об`ємі та просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Заводського районного суду м. Миколаєва №487/6499/23 від 17.10.2023 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Порушення полягало у тому, що 17.07.2023 о 16:40 по АДРЕСА_1 водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, також був неуважним у результаті здійснив зіткнення з авто Chevrolet Nubira д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, продовживши рух недотримався безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з тролейбусом 0029, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. Постанова набрала законної сили 28.10.2023.

У силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже наявність вини у діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , був пошкоджений автомобіль Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що звертався до відповідача і котрий надав розписку від 11.03.2024 про обов`язок відшкодовувати щонеділі позивачу 1500,00грн.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Суд нагадує про презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), відповідно до якої відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

В силу п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Так, згідно акту виконаних робіт №851 від 22.08.2023 сума з надання послуг з технічного обслуговування і ремонту після ДТП складає 39166,00грн. в т.ч. 23666,00 грн. вартість запчастин з послугою пересилання.

Матеріали справи не містять доказів на спростування заявлених позовних вимог, а тому власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди, що підлягає стягненню з відповідача. До того ж, відповідач заявою від 23.05.2024 не заперечив проти позовних вимог щодо відшкодування шкоди.

Таким чином позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, суд приходить висновку, щодо стягнення з останнього на користь позивача 50,0% судового збору, а саме в сумі 605,60 грн. та повернення позивачу з державного бюджету 50,0 % судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою майнової шкоди у розмірі 39166 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят шість) грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 коп.

Повернути ОСОБА_5 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, шляхом зобов`язання Головного Управління державної казначейської служби України у Миколаївській області повернути судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн.. 60 коп., сплачений згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 0.0..1 від 11.04.2024.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.А. Лагода