14 листопада 2024 року
Судді Львівського апеляційного суду Савуляка Р.В. стосовно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року та постанови колегії суддів Судової палати у цивільних справах від 14 листопада 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатною матері ОСОБА_2 , встановлення над нею опіки та призначення опікуна.
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною матері ОСОБА_3 , встановлення над нею опіки та призначення опікуна.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року заяву задоволено частково. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_2 (щодо призначення опікуна) відмовлено.

До призначення опікуна недієздатній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено на орган опіки та піклування Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради обов`язки зі здійснення опіки над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Встановлено строк дії рішення в частині визнання недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно постанови Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_2 суд першої інстанції з висновком якого погодилася колегія суддів дійшов висновку про те, що подання органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною матір`ю ОСОБА_2 не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном.

У вказаному поданні зазначено, що інших повнолітніх родичів, котрі б могли виконувати обов`язки опікуна, не має, однак під час розгляду справи було встановлено, що у недієздатної ОСОБА_2 є батько, який хоча і є особою похилого віку, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості ним виконувати опікунські обов`язки над недієздатною донькою суду не надано.

Обґрунтування подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .

Із медичних виписок КЗ ЛОР «ЛОКПНД», які містяться в матеріалах справи, психічний стан ОСОБА_2 погіршився ще у 1993 році, другу групу інвалідності ОСОБА_2 було призначено ще у 2022 році, тобто ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє тривалий час, однак заявник ОСОБА_1 виявив бажання стати опікуном своєї матері лише зараз, під час проведення загальної мобілізації, яка оголошена у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України.

Умови існування в державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, в якій запроваджений воєнний стан. Натомість у випадку призначення опікуном ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 саме останній отримує право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а тому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника ОСОБА_1 бути опікуном матері.

З такими висновками судів погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Тобто, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, за наявності подання органу опіки та піклування зобов`язаний призначити їй опікуна, оскільки до призначення опікуна опіку над такою фізичною особою зобов`язаний здійснювати відповідний орган опіки та піклування (стаття 65 ЦК).

Із змісту витягу з протоколу №4-3 засідання опікунської ради від 23 травня 2024 року (а.с.76) так і подання від 10 червня 2024 року органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (а.с.75) про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном своєї недієздатної матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що інших повнолітніх, працездатних родичів, котрі б могли виконувати обов`язки опікуна над недієздатною не має.

Батько недієздатної ОСОБА_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у своєму віці (більше 83 років), за станом здоров`я, сам потребує опіки та піклування.

Згідно огляду сімейного лікаря від 28 червня 2024 року у ОСОБА_5 :

затерпає обличчя;

дзвін/шум у вухах;

підвищений кров`яний тиск;

птоз лівої повіки;

неврологія трійчастого нерва;

атеросклеротична серцево-судинна хвороба;

новоутворення шкіри;

гіпертонія; гіпертензія;.

Згідно огляду отоларинголога від 29 червня 2024 року:

хронічні гнійні середні отити;

нейросенсорна втрата слуху, двостороння;

зміщена носова перегородка

Чинне законодавство не містить окремих деталізованих вимог до подання органу опіки та піклування і в рішеннях судів першої та апеляційної інстанції не наведено яким саме положенням якого саме законодавчого та/чи нормативного акту вищезгадані витяг з протоколу №4-3 засідання опікунської ради від 23 травня 2024 року та подання від 10 червня 2024 року органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради не відповідають.

У той же час, звертаючись до суду з поданням про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної ОСОБА_2 було ретельно проаналізовано усі обставини та підтверджуючі документи, як-от:

родинні зв`язки заявника з опікуном (син та мати);

місце проживання заявника та особи над якою встановлюється опіка (зареєстровані за одною адресою);

місце праці заявника та його доходи (заявник є ай-ті спеціалістом з достатнім та солідним доходом);

відсутність судимостей у заявника;

стан здоров`я заявника та відповідно можливість бути опікуном;

не перебування заявника на психіатричному та наркологічному обліку;

наявність інших співмешканців та їх згоду на те, щоб заявник був опікуном недієздатної (пристарілий дідусь заявника і батько недієздатної не заперечує проти призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 );

стан здоров`я недієздатної та наявність у неї інвалідності та стійких хронічних психічних розладів;

висновок судово-психіатричного експерта щодо недієздатної;

з`ясовано особисті стосунки між заявником та недієздатною (недієздатна ОСОБА_2 наполягала на призначенні опікуном її сина ОСОБА_6 , оскільки інших повнолітніх, працездатних родичів, котрі б могли виконувати обов`язки опікуна над недієздатною не має в принципі).

Вказані докази були предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанції і були залишені поза увагою.

Рішення судів побудоване на тому, що визнання недієздатною ОСОБА_2 зініційовано ОСОБА_6 задля ухилення від мобілізації останнього (отримання відстрочки).

Такі висновки є сумнівними і не підтверджені належними та допустимими доказами.

Погіршення психічного стану ОСОБА_2 припадає на 1993 рік. Остання все ж таки могла працювати до 2020 року двірником у політехнічному інституті.

Більше того до 2021 року опікою над ОСОБА_2 в більшій мірі займалася її матір ОСОБА_7 , а Заявник у свою чергу здобував освіту та в подальшому приділяв роботі для забезпечення своєї матері та її батьків.

У травні 2022 року померла ОСОБА_7 .

Очевидно, що після цього стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився і остання з 26 вересня 2022 року по 27 жовтня 2022 року та з 08 листопада 2022 року по 06 грудня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня».

У зв`язку з погіршенням стану ОСОБА_2 , останній видано довідку до акту огляду МСЕК від 02 листопада 2022 року про наявність ІІ групи інвалідності.

Тому логічно, що у 2023 році постала необхідність вирішувати питання про опіку ОСОБА_2 .

Таким чином суди безпідставно пов`язали дату звернення Заявника із заявою про призначення опікуна з початком повномасштабного вторгнення росії в Україну та вчинення ОСОБА_8 дій з метою отримання відстрочки від мобілізації.

Крім того, відмова судів призначити опікуна недієздатному за наслідками розгляду заяви про визнання особи недієздатною суперечить позиції Верховного Суду висловленої у справі №341/1526/23.

Як пояснив ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції, призначення його опікуном над недієздатною матір`ю зумовлене необхідністю вчинення необхідних побутових та нотаріальних дій, зокрема: купівля ліків за рецептом, відвідування лікувальних закладів, отримання пенсії, складення заповіту і.т.і. Органи ТЦК без рішення судів надали йому відстрочку від мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оскільки право на відстрочку від мобілізації повинні мати кожний із військовозобов`язаних доньки, сина, дружини, чоловіка, які мають батьків з інвалідністю, надавши при цьому відповідний викопійований документ із Резерв+ (а.с.197).

Вказане спростовує висновки судів про те, що метою звернення із заявою ОСОБА_8 було уникнення військової служби по захисту Вітчизни та отримання відстрочки від мобілізації.

Отже, з огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанції не виконали вимог ст.300 ЦПК України, щодо призначення ОСОБА_2 опікуна, а тому рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року не можна вважати законними та обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам ЦПК України, принципам верховенства права та справедливості.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.