Справа № 466/9138/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Миргорода В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення часток у праві приватної спільної сумісної власності, -

у с т а н о в и в:

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частки у праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради від 19.02.2004 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 30 жовтня 2023, судом залучено до участі у даній справі у якості третьої особи - Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

В обґрунтування своїх вимог сторона позивача покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради від 19.02.2004 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Позивачі мають намір розпорядитися належними їм частками у вказаній квартирі, однак відповідач ухиляється від укладення нотаріально посвідченого договору про визначення часток у праві спільної сумісної власності, тому позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного позову.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 щодо вирішення даного спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , виданого згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.02.2004 року №158, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_1 та членам сім`ї: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки №3405452 від 22.04.2004.

Оскільки ідеальні частки не визначені, тому суд вважає, що слід поділити спільну сумісну квартиру позивачів у даному позові, визначивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співвласникам вказаної спірної квартири ідеальну по 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечувалося відповідачем ОСОБА_4 ..

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співмешканців у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами, законом або рішенням суду.

Отже, усім співвласникам належало, згідно свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , виданого згідно розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.02.2004 року №158 по 1/3 частки кожному.

Нормою ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Нормою ч.1 ст.368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1, 2 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити її право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з принципу рівності прав суб`єктів права спільної сумісної власності, оскільки позивачі в інший спосіб не мають змоги захистити своє право, суд приходить до висновку, що частка позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , становить по 1/3 частки, що не заперечувалося іншим співвласником вказаної квартири - відповідачем ОСОБА_4 .

Керуючись п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", ст. ст. 355, 370, 372, 386 ЦК України, ст. ст.258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 про визначення часток у праві приватної спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частки у праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради від 19.02.2004 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 11.01.2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський