ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/809/24 Справа № 705/4982/15-ц Категорія: 304000000 Головуючий по 1 інстанції Годік Л.С. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» правонаступник - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

представник відповідача ОСОБА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКО»

особа, що подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКО» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ТОВ «ПАКО» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 жовтня 2010 року між ТОВ «ПАКО» та ПАТ «Європейський газовий банк» було укладено Кредитний договір № 330-061010 із змінами до нього, за умовами якого банком надано ТОВ «ПАКО» кредитну лінію у формі овердрафт з лімітом 1 000 000 грн. з процентною ставкою 28 % річних строком з 06 жовтня 2010 року по 15 листопада 2010 року. Відповідно до вказаного договору позичальник зобов`язався повернути фактично отриманий кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, також пеню у порядку, розмірах, строках та у випадку, передбачених цим договором. За прострочення повернення кредитних коштів або сплати процентів позичальник повинен сплачувати банку пеню з розрахунку 1% в день від простроченої суми. Зобов`язання за вказаним кредитним договором після закінчення строку кредитного договору позичальником належним чином не виконані, станом на 14 серпня 2015 року заборгованість становила 281 788,98 грн.

16 січня 2013 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 124-160713, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «ПАКО» за виконання боржником своїх зобов`язань, згідно Договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року.

У зв`язку з тим, що умови кредитного договору не були виконані, кредитні кошти в повній мірі не були повернуті, позивач вимушений з даним позовом звернутися до суду та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором №330-061010 в розмірі 281 788,98 грн.

Ухвалою суду 07 червня 2021 року у даній справі залучено до участі правонаступника позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестохіллс Веста», оскільки між ПАТ «Єврогазбанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги майнових прав та дебіторської заборгованості від 24 вересня 2019 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 27 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» заборгованість за Договором про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року у розмірі 281 788 грн. 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 2 818 грн.

Рішення районного суду мотивовано тим, що під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що фактично отримані та використані ТОВ «ПАКО», в особі директора ОСОБА_2 , кредитні кошти в добровільному порядку банку у встановлені строки згідно графіку повернення суми кредиту не були повернуті, а відповідно до умов Договору поруки № 124-160113 від 16 січня 2013 року відповідальність по його зобов`язаннях в повному обсязі взяв на себе поручитель ОСОБА_2 , який несе солідарну відповідальність перед кредитором, то на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» необхідно стягнути заборгованість за вище вказаним договором кредиту з поручителя ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просила суд скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи, судом не встановлено момент виникнення заборгованості за кредитним договором.

Так, в своїй позовній заяві позивач вказав, що кредит за кредитним договором № 330-061010 у відповідності з яким Банк надав позичальнику ТОВ «ПАКО» кредитну лінію у формі овердрафт з лімітом 1 000 000 грн. з процентною ставкою 28 % надавався на строк з 06 жовтня 2010 року по 15 листопада 2010 року. Оскільки кредит надавався на строк по 15 листопада 2010 року, тому саме станом на цю дату зобов`язання не були виконані. Інших дат, коли настало виконання зобов`язання позивач не вказує. З позовної заяви та довідки, доданої до неї вбачається, що 14 серпня 2015 року це дата, станом на яку був зроблений розрахунок заборгованості.

Договір поруки був укладений 16 січня 2013 року між ТОВ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 як фізичною особою. За договором поруки визначено, що кредитор має право у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором протягом одного робочого дня з дня невиконання пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. За договором поруки, згідно п. 2.4.1 поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання за кредитним договором шляхом перерахування суми заборгованості боржника вказаного кредитором у строки визначені в п. 2.1.1 цього Договору з моменту отримання від кредитора письмового повідомлення про невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Особа, що подала апеляційну скаргу зазначила, що позивач не надсилав поручителю ОСОБА_2 ні письмового повідомлення про невиконання боржником зобов`язань, ні вимогу про виконання зобов`язань, в строки, передбачені п. 2.1.1. договору поруки.

Таким чином, незважаючи на те, що договором поруки встановлено дію договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1. договору), суд мав би з`ясувати коли настав момент виникнення кредиторської заборгованості, чого судом першої інстанції зроблено не було.

Крім того, районним судом не враховано, що 12 вересня 2013 року постановою Господарського суду Черкаської області ТОВ «ПАКО» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а 14 березня 2013 року ухвалою суду в цій же справі був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Тобто, вже 14 березня 2013 року жодні платежі за кредитним договором не сплачувалися, оскільки був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. Позовна заява була подана до суду 26 серпня 2015 року, тобто з пропуском строку пред`явлення вимог поручителю. Суд на вказану обставину належної уваги не звернув та не застосував положення закону про строк поруки.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 вважає, що під час розгляду справи, суд формально підійшов до надання оцінки доказам у справі та ухвалив рішення, яке не відповідає нормам ні матеріального, ні процесуального права, тому таке рішення підлягає скасуванню як незаконне.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» зазначено, що доводи апеляційної скарги є необґрунтовані і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Вказано, що договір поруки, укладений між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 є дійсним та не може вважатися припиненим з урахуванням того, що кредитор ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся до суду з позовом до поручителя ОСОБА_2 до дня припинення боржника юридичної особи ТОВ «ПАКО».

Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з поручителя лише тіло кредиту, що становить 281 788 грн. 98 коп. із врахуванням того, що рішенням господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року задоволено позов Пат «Європейський газовий банк» до ТОВ «ПАКО» про стягнення 637 322,52 грн. Жодних процентів чи інших штрафних санкцій, ні Банком, ні його правонаступником не нараховано. Розрахунок заборгованості за кредитним договором подавався разом з позовною заявою, відтоді розмір заборгованості не змінився.

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено наявні матеріали справи та надані сторонами докази та постановлено рішення, яке повністю відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 червня 2024 року було задоволено заяву представника ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» - адвоката Курінного С.Ю. про заміну позивача у справі в порядку процесуального правонаступництва. Замінено позивача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у цивільній справі № 605/4982/15-ц на його правонаступника ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 1 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи зі змісту частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 жовтня 2010 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «ПАКО» укладено договір про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-0610101.

Згідно п.1.1. Договору Банк надає позичальнику кредитну лінію в формі овердрафту з лімітом використання кредитних коштів, а позичальник зобов`язується повертати отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти в установлені Договором строки та сплатити за користування кредитними ресурсами проценти в розмірі 28 % річних (а за користування кредитними ресурсами з моменту, вказаному в підпункті «б» п. 4.1. даного Договору, сплатити проценти в збільшеному розмірі).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що ліміт кредитної лінії встановлення в розмірі 1 000 000 грн.

Відповідно до пункту 3.1. Договору видача кредитних коштів в рамках кредитної лінії проводиться в межах діючого ліміту, вказаного в п. 2.1 цього Договору, відповідно до встановленого порядку безготівкових розрахунків на цілі, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 3.2. строк користування кредитною лінією встановлюється з моменту укладення цього Договору по 28 жовтня 2010 року.

Пунктом 3.3. позичальник зобов`язується до закінчення строку користування кредитною лінією, вказаного в п. 3.2. Договору повернути Банку на поточний рахунок всю суму основної заборгованості по кредитній лінії (суму залучених, але не повернутих кредитних коштів).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами 28 % річних з дня надання кредит до закінчення строку користування кредитною лінією, встановленого п. 3.2. договору; 56 % річних за кожний день користування кредитними коштами понад встановлений строк кредитною лінією, а також у разі порушення строків повернення коштів, вказаних в пунктах 2.6, 2.7, 3.5, 7 договору, за кожний день фактичного користування кредитними коштами після закінчення встановлених строків повернення.

28 жовтня 2010 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «ПАКО» укладено Договір про внесення змін до Договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року.

Згідно зазначеного Договору про внесення змін змінено пункт 3.2. Договору про кредитну лінію в формі овердрафту та викладено його в наступній редакції: «Строк користування кредитною лінією встановлюється з моменту укладення цього Договору по 15 листопада 2010 року».

Рішенням господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року задоволено позов ПАТ «Європейський газовий банк» до ТОВ «ПАКО» про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року.

В ході розгляду справи господарським судом встановлено, що в порушення умов договору відповідач ТОВ «ПАКО» у встановлені договором строки кредит не повернув та з 08 листопада 2010 року припинив сплачувати проценти за користування коштами. Починаючи з 16 листопада 2010 року за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла у зв`язку з перевищенням ним при здійсненні платежів в сумах, що перевищили залишок коштів на його поточному рахунку (ліміту кредитної лінії овердрафту) в сумі 475 408,86 грн. Станом на день звернення позивача до суду борг відповідача по кредиту складає 475 408,86 грн. та 122 270,69 грн. процентів за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Банком нараховано 39 652,97 пені за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків.

Між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 124-160113 від 16 січня 2013 року.

Згідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з ТОВ «ПАКО» надалі «боржник» за виконання Боржником своїх зобов`язань, згідно Договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010.

Пунктом 2.1.1. у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором, протягом 1 (одного) робочого дня з дня невиконання, пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя. Ці вимоги є обов`язковими для виконання протягом 1 (одного) робочого дня з моменту отримання Поручителем від Кредитора повідомлення про невиконання Боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Пунктом 3.1. визначено, що поручитель відповідає за зобов`язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків за користування кредитними коштами, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Відповідно до пункту 3.2. зазначено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» 24 вересня 2019 року було укладено Договір про відступлення прав вимоги майнових прав та дебіторської заборгованості, тому позивачем у даній справі виступало ТОВ «ФК «Інвестохіллс», яке ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 червня 2024 року замінено на його правонаступника ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку мотивам судового рішення від Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, окрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки.

Факт підписання сторонами ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «ПАКО» Договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року та отримання ТОВ «ПАКО» кредитних коштів є встановленим.

Крім того, рішенням господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року було встановлено кінцевий термін повернення кредиту 16 листопада 2010 року, що відповідає змісту договору від 28 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «ПАКО» про внесення змін до Договору про кредитну лінію в формі овердрафту № 330-061010 від 06 жовтня 2010 року. Цим же рішенням було стягнуто з ТОВ «ПАКО» на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за овердрафтом в розмірі 475 408,86 грн., проценти в сумі 122 270,69 грн., 36 743,98 пеня за прострочення повернення кредиту, 2 908,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання відповідача ОСОБА_2 за Договором поруки № 124-160113 від 16 січня 2013 року не припинилося у зв`язку з ліквідацією позичальника ТОВ «ПАКО», оскільки позовна заява була подана до суду 26 серпня 2015 року, тобто до дати ліквідації боржника 19 серпня 2017 року. Оскільки відповідальність за зобов`язаннями боржника за кредитним договором взяв на себе поручитель відповідно до договору поруки, суд прийшов до висновку, що на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути заборгованість за вищевказаним договором кредиту.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може.

На підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості в сумі 281 788, 98 копійок (а.с. 15 т.1), в якому позивач вказує, що дана сума є залишком простроченої заборгованості по кредиту, яка підлягає до сплати. При цьому в розрахунку відсутні посилання про наявність заборгованості з урахуванням рішенням господарського суду від 14 червня 2011 року, строки та розміри її погашення після ухвалення рішення ( в порядку виконання).

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору враховує зміст наявних договорів про укладення кредитної лінії в формі овердрафту із внесеними до нього змінами, зміст договору поруки укладеного з відповідачем 16 січня 2013 року, вищевказане рішення господарського суду Черкаської області від 14 червня 2011 року про стягнення боргу з ТОВ «ПАКО», висновки господарського суду Черкаської області та вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості за кредитним договором, її розміру, тобто належного розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на момент початку строку, протягом якого кредитор мав право звернутися з вимогою до поручителя.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів також враховує, що договір поруки був укладений з відповідачем у справі в січні 2013 року, тобто вже після встановлення рішенням суду від 14 червня 2011 року факту порушення виконання зобов`язання боржником за кредитним договором та стягнення заборгованості.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 1 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, а відповідач - відсутність вини в його діях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У роз`ясненні п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вказано, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Апеляційний суд враховує, що саме позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України та з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог, що зазначені ним обставини є правильними.

Однак, під час судового розгляду справи таких доказів позивач не надав, а відтак не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, тому висновок суду про наявність підстав для задоволення позову є помилковий, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Приймаючи постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції враховуючи прохальну частину апеляційної скарги про скасування заходів забезпечення позову та беручи до уваги, що такі заходи забезпечення позову застосовувалися судом апеляційної інстанції відповідно до постанови суду від 23 травня 2023 (а.с. 124-128 Т.3) вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, застосовані апеляційним судом у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по розпорядженню його земельною ділянкою, кадастровий номер :01:002:0827, площа (га): 0.1066, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступник ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАКО» про стягнення заборгованості.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі № 705/4982/15-ц, застосовані постановою Черкаського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по розпорядженню його земельною ділянкою, кадастровий номер :01:002:0827, площа (га): 0.1066, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 09 липня 2024 року.

Судді