Провадження № 2/521/1152/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

за участі представника Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування Майдебури Ю.В.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лях І.Д.

представника ОСОБА_2 адвоката Павленко А.П.,

представника Служби у справах дітей Одеської міської ради Кудинова Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги з боку позивача: Служби у справах дітей Одеської міської ради, як територіальний відділ у Хаджибейському районі про невідкладене відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів на дитину, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги з боку позивача: Служби у справах дітей Одеської міської ради, як територіальний відділ у Хаджибейському районі, у якому просив суд відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 , та батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, вирішити питання щодо стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на контролі органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради заходиться питання щодо невідкладеного відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 , та батька ОСОБА_2 . До Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення від Одеської початкової шкоди № 95 Одеської міської ради та Департаменту освіти та науки Одеської міської ради стосовно ймовірного випадку домашнього насильства відносно учня 2-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Класний керівник ОСОБА_5 , 20.09.2023 року повідомила адміністрацію школи, що під час проведення уроку у режимі відео конференції помітила на обличчі ОСОБА_6 синці та попросила мати дитини надати пояснення з даного приводу, на що мати повідомила, що її син впав з дерева. З телефонною бесіди із сусідом сім?ї ОСОБА_7 , вчителю стало відомо, що з двору, де проживає дитини часто чути плач Дарія та прохання дати їсти, але мати дитини повідомила, що вона з сином знаходиться за кордоном. З метою з`ясування обставин спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспекторами сектору ювенальної превенції відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області 26.09.2023 здійснено негайний виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . Мати малолітнього ОСОБА_1 перебуваючи в будинку двері не відчинила. У зв?язку із можливою загрозою життю та здоров?ю дитини було викликано підрозділ ДСНС України. Співробітниками ДСНС України було відчинено вікно та встановлено, що у будинку перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати поводила себе агресивно та кидалася у бійку. Згідно акту бесіди із малолітнім ОСОБА_3 , складеного спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради з`ясовано, що мати тягнула дитину за вухо до будинку, та кричала на нього, тому що він з`їв кашу, дитина ховала крихти хлібу. Дитина вказала на те, що мати вчиняє фізичне насилля над ним. Відповідно до пояснень мати ОСОБА_6 , вона його годує, одягає та дитина впала з дерева. Під час медичного огляду малолітнього лікарями на шкірі лівої щоки виявлено синець. Житлово-побутові умови проживання не задовільні, в квартирі безлад та затхлий запах. Дитина не забезпечена належним харчуванням та доглядом. Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 р. № 585, 26.09.2023 було проведено оцінку рівня безпеки дитини. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 26.09.2023 було встановлено, що перебування малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю загрожує його життю та здоров`ю. Дитину було направлено до КНП «Міська дитяча лікарня N? 2» Одеської міської ради. Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 398/01-06 від 29.09.2023 «Про невідкладне відібрання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 , та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також, 29.09.2023 за № 2684/01-20 органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 року по справі було відкрито провадження і порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 15.11.2023 року.

31.10.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.37-41 т.1), у якому ОСОБА_1 просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, та не містить доказів на підтвердження факту невиконання ОСОБА_1 свої батьківських обов`язків. ОСОБА_1 зазначає, що вона працює, отримує дохід, та піклується про свого сина.

15.11.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_2 адвоката Павленко А.Л. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.74-78 т.1), у якому адвокатка Павленко А.Л. зазначила, що позовні вимоги стосовно відібрання дитини від матері підлягають задоволенню, проте, проти задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 заперечувала, посилаючись на те, що після того, як сторони розійшлись, дитина залишилась проживати з матір`ю. ОСОБА_2 сплачував аліменти, хотів спілкуватись з дитиною, проте ОСОБА_1 не надавала можливості для спілкування батька з житиною, вчиняла сварки, поводила себе агресивно. Коли у матері відібрали дитину, з лікарні ОСОБА_6 забирала бабуся, яка потім встановила тимчасову опіку над онуком. Дитина наразі забезпечена усім необхідним, живе здоровим життям у безпечних умовах, в атмосфері любові та піклування. Відносно матері дитини ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та ч. 1 ст. 184 КУпАП. Таким чином, батько дитини не ухилявся від участі у спілкуванні з дитиною, з врахуванням винної поведінки матері у перешкоджанні у спілкуванні з дитиною, з моменту вилучення дитини від матері взяв на себе одноосібну відповідальність за виховання та утримання дитини, а тому, позовні вимоги стосовно нього задоволенню не підлягають.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року протокольною було відмолено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 (а.с.170 т.1)

20.12.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів на дитину, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4 .

Позовна заява обґрунтована тим, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини сплачував аліменти на ОСОБА_1 та дитину. Проте відповідачка не давала зустрічатись з сином, вчиняла сварки, поводила себе агресивно. Наразі дитина проживає разом з батьком з 26.09.2023 року, батько повністю забезпечує дитину всім необхідним, позивач має професійну освіту, працює моряком. Натомість матір дитини вчиняла домашнє насильство над дитиною, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебували справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП, ст. 184 КУпАП. Враховуючи викладене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , а також, визначити місця проживання дитини з батьком, припинити стягнення аліментів, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, стягнути аліменти на дитину.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року справу передано на розгляд судді Михайлюку О.А.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Михайлюка О.А. від 27.12.2023 року було об`єднано в одне провадження цивільна справа №521/27376/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів на дитину, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4 з цивільною справою №521/23093/23 за позовом Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування (м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 22) яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання невідоме), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги з боку позивача: Служби у справах дітей Одеської міської ради, як територіальний відділ у Хаджибейському районі (м. Одеса, вул. Ген.Петрова,22) про невідкладене відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини з батьком, припинення стягнення аліментів, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення аліментів на дитину, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: Орган опіки та піклування Краснопільської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4 прийняти до спільного розгляду з цивільною справою №521/23093/23 за позовом Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги з боку позивача: Служби у справах дітей Одеської міської ради, як територіальний відділ у Хаджибейському районі про невідкладене відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 року (протокольною) вирішено питання щодо зобов`язання Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору між сторонами. (а.с.155 т.2)

21.03.2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Лях І.Д. було подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с.66-71 т.3), у якій просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2024 року (протокольною) по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.05.2024 року.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.05.2024 року було закрито провадження в частині позовних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_2 залишили на розсуд суду, посилаючись на забезпечення кращих інтересів неповнолітньої дитини.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти первісного позовну не заперечувала, вказала, що згодна, щоб дитина проживала разом з бабусею, проте зазначила, що хоче бачитись та спілкуватись з дитиною, оскільки дуже любить сина, та хоче про нього піклуватись. Проти позовних вимог ОСОБА_2 заперечувала, вказавши, що ніколи насильницьких дій стосовно свого сина вона ніколи не вчиняла.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лях І.Д. у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 заперечував, посилаючись на те, що позов поданий в інтересах батька, а не дитини. Мати хоче піклуватись про дитину, та спілкуватись зі своїм сином, зараз вона передає дитині речі та продукти, вона прагне зберегти сім`ю. Зазначив, що ОСОБА_1 була одна з дитиною, їй ніхто не допомагав, вона працювала, займалась перекладами, заробляла кошти для дитини. Наразі, ОСОБА_1 не заперечує щодо проживання дитини з бабусею, проте просить, щоб їй давали спілкуватись з сином.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. У судовому засіданні, призначеному на 02.05.2024 року розповів суду, що з первісним позовом він не згоден, оскільки він не знав, що дитина живе у таких умовах. Раніше він рідко спілкувався з дитиною, оскільки більше часу знаходився у рейсах по 7-10 місяців. Після того, як дитину забрала бабуся, дитина проживає разом з ним, він піклуються про нього, дитина має належний догляд, ходить на футбол. Коли дитину забрали, він був дуже голодний, довгий час ховав їжу, у дитини була сип на обличчі, наявність грибка та руках та ногах, у дитини був анурез, шкільна програма була запущена. Ситуація дуже складна, дитина не хоче спілкуватись з матір`ю, треба враховувати інтереси дитини.

Представник ОСОБА_2 адвокатка Павленко А.П. у судовому засіданні у задоволенні первісного позову в частині до ОСОБА_2 просила відмовити, оскільки дитина на даний час проживає з батьком, та знаходиться на його утриманні. Позов ОСОБА_2 підтримала, просила його задовольнити, вказала, що з тих пір, як дитина почала проживати з батьком, хлопчик активний, набрав вагу, посміхається, гарно навчається, дитину перевели на домашнє навчання. Батько дитини записав сина та футбол, який він відвідує три рази на тиждень, ходить з ним гуляє на море. У дитини своя окрема кімната, йому копили нові речі. Батько дитини більше не буде ходити у рейси, наразі є фізичною особою-підприємцем, має дохід. На засіданні опікунської ради дитина сказала, що не хоче спілкуватись з матір`ю, сказав, що мати його била, взагалі матір згадує рідко, та у негативному ключі.

Представниця Служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_10 при винесенні рішення по справі просила врахувати якнайкращі інтереси дитини, вважала за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав.

У судовому засіданні, призначеному на 20.05.2024 року була вислухана думка дитини ОСОБА_11 , який розповів суду, що наразі він навчається у школі, піде до третього класу, грає у футбол, живе з батьком, до цього жив з матір`ю. Зазначив, що мама його постійно била, за те, що він був завжди голодний та з`їдав всю їжу. З матір`ю їздили у Угорщину, там спочатку жили у готелі, потім у квартирі, він там ходив до школи, там його мама також била. Наразі він проживає з батьком та бабусею, жити з мамою та спілкуватися з нею не хоче.

Також, у судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_12 розповіла суду, що вона працює на посаді старшого інспектора ювенальної поліції. 25.09.2023 року зі школи, де навчався ОСОБА_6 , надійшло повідомлення про можливе домашнє насильство над дитиною. Під час виїзду за місцем мешкання ОСОБА_1 , було встановлено, що дитина проживає у антисанітарних умовах. Дитина худа, брудна, від неї неприємно пахло, був синець на щоці. Дитина була голодною. Через це, дитина була вилучена від матері.

Свідок ОСОБА_13 розповіла суду, що вона працює заступником директора з НВР Одеської ПШ № 95. Зазначила. Що дитина навчається у школі з 2022 року, діти навчаються дистанційно. Вказала, що від класного керівника поступали повідомлення, що дитина не виходить на навчання, мати повідомила, що вони перебувають за кордоном, також, представники закладу освіти звертались до поліції. У 2023 року коли дитина вийшла на онлайн, вчителька побачила синці у дитини. Коли вони приїхали до ОСОБА_6 додому, мати не відчиняла двері, відкрила лише після приїзду ДСНС. На подвір`ї був безлад, розкидані каструлі, дитина на контакт не йшов. Після того як дитину від матері забрали, видно, що дитина стала краще навчатись, ОСОБА_6 читає, виконує контрольні роботи, дитина змінилась.

Також, у судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_14 , троюрідна сестра ОСОБА_1 , яка розповіла суду, дитина наразі проживає в гарних умовах, навчилась читати, писати, не голодна. Батько завжди забезпечував фінансово дитину, ходив у рейси.

Свідок ОСОБА_4 , бабуся ОСОБА_11 , розповіла суду, що у кінці вересня їй зателефонували з поліції, та сказали, що будуть забрати дитину від матері, ОСОБА_4 відмовилась приїздити до ОСОБА_15 додому, син ОСОБА_2 був за межами Одеської області. ОСОБА_4 приїхала до відділку поліції. Коли дитину забрали, дитина була брудна, голодна. Після лікарні дитину відділи їй. Дитина була замкнута, нічого не розповідав. Через деякий час, місяців через чотири, розповів, що мати його била руками та ремнем.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши думку дитини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради та про часткове задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9, т.1)

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 30 травня 2017 року по справі № 521/5883/17 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 3 000 грн. щомісячно з 13.04.2017 р. й до досягнення дитиною повноліття (а.с. 132-134, т.3)

21 вересня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення від Одеської початкової школи № 95 та Департаменту освіти та науки Одеської міської ради від 22 вересня 2023 року щодо ймовірного випадку домашнього насильства відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11-13, т.1).

З метою з`ясування обставин спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради разом із співробітниками поліції 26 вересня 2023 року було здійснено виїзд до будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_3 проживав із своєю матір`ю ОСОБА_1 , під час якого було встановлено, що дитина не забезпечена належними побутовими умовами та харчуванням, має низький рівень гігієни у зв`язку з недоглядом, вдягнений у брудний одяг, умови проживання незадовільні, в приміщенні безлад, затхлий запах та бруд, про що було складено відповідний акт обстеження умов проживання від 26.09.2023 р. (а.с. 16, т.1) та Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с. 17-21).

Під час бесіди ОСОБА_3 пояснив, що мати вчиняла насильство щодо нього (кричала, тягала за вуха) через те, що він з`їв кашу, ховав крихти хліба до кишені, що підтверджується копією акту бесіди від 26.09.2023 р. (а.с. 14, т.1).

29 вересня 2029 року Хаджибейською районною адміністрацією Одеської міської ради винесене розпорядження № 398/01-06 про невідкладне відібрання ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 (а.с. 22, т.1), зазначено, що контакт з батьком ОСОБА_2 відсутній, вирішено помістити дитину до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення.

Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради № 222/1 від 29.09.2023 року тимчасово влаштовано ОСОБА_3 до сім`ї бабусі ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 42-43, т.3)

На час розгляду справи дитина проживає з батьком ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_4 .

Також, судом встановлено, що постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2022 року по справі № 521/7723/22 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_3 , що виразилось в тому, що 18.05.2022 р. близько 14 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 , вона викинула на вулицю дитячі речі, кричала та словесно ображала його, від адміністративної відповідальності звільнено за малозначністю вчиненого порушення (а.с. 64-65, т.3)

Також, постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2022 року по справі № 521/7744/22 ОСОБА_1 було визнано винною в ухиленні від виконання батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , що виразилось в тому, що 18.05.2022 р. близько 11 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 кричала на свого малолітнього сина ОСОБА_3 , не пускала його в дім, дитина брудна, в холодильнику майже відсутні продукти харчування, застосовано до неї адміністративне стягнення у виді попередження (а.с. 83-84, т.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

У зв`язку з тим, що відповідачка ОСОБА_1 не приділяє достатньої уваги вихованню дитини, не забезпечує нормальних умов для його проживання, навчання та розвитку, залишення дитини з відповідачкою може призвести до тяжких наслідків, тому суд вважає за доцільне відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав.

Водночас, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради до батька дитини ОСОБА_2 , з огляду на наступне.

З пояснень осіб, що беруть участь у справі, показань свідків, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , вбачається, що дитина фактично проживає з батьком та бабусею.

З матеріалів справи вбачається, що батько опікується дитиною, що підтверджується характеристикою дитини, наданою Одеською початковою школою № 95 від 25.04.2024 р. (а.с. 97, т.4), з якої вбачається, що після відібрання дитини у матері, ОСОБА_2 знаходиться в контакті з вчителями, ОСОБА_3 вчасно опрацьовував необхідні завдання, виконав навчальний план в повному обсязі на домашній формі навчання за індивідуальним графіком.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 148-149, т. 2) вбачається, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований платником єдиного податку, що підтверджується відповідним витягом з реєстру № 257 (а.с. 150, т.2).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст.170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки зобов`язаний у семиденний строк подати до суду позов про позбавлення батьківських прав або про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Згідно ч.3 ст.170 СК України - якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Особа може бути примусово ізольована від сім`ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам в їх сукупності, враховуючи, що відпали підстави, що зумовили пред`явлення позову про вилучення дитини від батька, пріоритет сімейного виховання дітей, відсутність на час розгляду справи підстав для відібрання дитини від батька, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині відібрання дітей від батька та стягнення з нього аліментів та про необхідність визначення місця проживання дитини з батьком.

Враховуючи фактичне відібрання дитини від матері 26 вересня 2023 року, фактичне проживання дитини з батьком протягом часу від такого відібрання, визначення місця проживання дитини з батьком, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 30 травня 2017 року по справі № 521/5883/17 з дня, наступного за фактичним відібранням дитини від матері, а саме з 27 вересня 2023 року.

Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення з неї аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав та результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи не вбачається наявності у ОСОБА_1 доходу, що є достатнім для сплати аліментів в сумі 3 000 грн. на місяць, як того просить позивач.

Так, при опитуванні ОСОБА_3 пояснював агресивну поведінку матері тим, що він з`їдав наявну в будинку їжу, не залишаючи їй, при обстеженні умов проживання дитини з матір`ю Службою у справах дітей було встановлено відсутність достатньої кількості їжі в будинку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в мінімальному розмірі, а саме в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2023 року (дата пред`явлення позову) й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Оскільки судом було визначено місце проживання дитини з батьком та вирішено питання про стягнення аліментів на дитину на його користь, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

Також, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 серпня 2022 року по справі № 521/7723/22 ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_3 , постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 серпня 2022 року по справі № 521/7744/22 ОСОБА_1 було визнано винною в ухиленні від виконання батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 .

Підставою відібрання дитини ОСОБА_3 від матері ОСОБА_1 26 вересня 2023 року стало незабезпечення матір`ю ОСОБА_1 відвідування дитиною уроків онлайн, незабезпечення дитині належних побутових умов та харчування, недогляд за дотриманням дитиною особистої гігієни, відсутність чистого одягу, бруд в приміщенні, де проживала дитина.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти позову заперечувала, надала пояснення, що вона бажає відновити спілкування з дитиною.

Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. (постанова КЦС ВС від 06.05.2020 р. по справі № 641/2687/17-ц.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Суд також бере до уваги відсутність в матеріалах справи відомостей про участь батька в спілкуванні та вихованні дитини до подій, що мали місце 26 вересня 2023 року.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

З фотографій, наявних в матеріалах справи, вбачається що взаємини ОСОБА_1 із сином не завжди носили негативний характер, що, з урахуванням її бажання відновити стосунки з дитиною, свідчить про відсутність підстав для застосування щодо неї такої виключної міри як позбавлення її батьківських прав.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 для відновлення спілкування з дитиною безперечно необхідно змінити своє ставлення до дитини та до виконання батьківських обов`язків, зробивши інтереси дитини пріоритетними й докладати більше зусиль для контролю за своєю поведінкою у відносинах з дитиною.

Визначення місця проживання дитини з батьком без позбавлення матері батьківських прав, на думку суду, найбільше відповідає інтересам дитини, оскільки, з одного боку дозволяє перебувати дитині в безпечному середовищі під опікою одного з батьків, та, з другого боку дозволяє ОСОБА_1 як матері дитини вжити необхідних заходів для відновлення свого емоційного та психологічного стану, поліпшення побутових умов та матеріального стану задля відновлення повноцінного спілкування з дитиною.

За заявою представника ОСОБА_2 питання розподілу судових витрат вирішуватиметься відповідно до ч. 8 ст. 141, ст. 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Відібрати малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав.

В задоволенні позову Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в частині вимог до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

В задоволенні позову Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в частині вимог до ОСОБА_2 про відібрання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Припинити з 27 вересня 2023 року стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 30 травня 2017 року по справі № 521/5883/17.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 грудня 2023 року й до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

В задоволенні позовних вимог в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення складений 07 червня 2024 року.

Головуючий: