Ухвала

Іменем України

10 грудня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/18792/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва

від 11 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

в складі судді Колесника А. М.

у цивільній справі №753/13859/17 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича,

третя особа - ОСОБА_3 ,

про визнання рішення незаконним, скасування рішення про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна,

У С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк"), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А. В. про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося позивачем.

В грудні 2023 року ОСОБА_2 подав до Дарницького районного суду м. Києва заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 18.12.2020.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , як особа, яка не приймала участі у справі, але вважала, що оскаржуваною ухвалою порушуються її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказувала, що вона та позивач ОСОБА_2 тривалий час, з 01.01.2010 по теперішній час проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Між ними було повністю врегульовано майнові відносини та визначено правовий режим права спільної сумісної власності майна, набутого ними у період з 01.01.2010 по 13.08.2021, а саме укладено нотаріально посвідчений договір.

Зазначала, що під час спільного проживання було придбано нерухоме майно - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира). Квартира була придбана нею та позивачем за спільні кошти та за спільною згодою була зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 . На думку ОСОБА_1 , дана квартира є їх спільною з ОСОБА_2 сумісною власністю.

Також зазначала, що вона не була повідомлена проведення електронних торгів щодо відчуження квартири і своєї згоди не надавала.

Вважала, що оскільки квартира є їх спільною сумісною власністю з позивачем, згідно приписів сімейного законодавства, і їй невідомо, що ОСОБА_2 укладав договір в інтересах і на користь сім'ї, то вона не несе відповідальності власним майно за зобов'язаннями ОСОБА_2 . У зв'язку з цим, стягнення могло бути накладено лише на частку позивача в майні і тільки після виділу його частки в натурі.

Підсумовуючи викладене, ОСОБА_1 зазначила, що суд ухвалив судове рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки як особи, яка не була залучена до участі у справі.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції постановив ухвалу без врахування висновків постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №4; без врахування практики ЄСПЛ та висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 16.11.2023 (провадження №11-228сап21), від 27.09.2021 у справі №806/2046/18, від 20.03.2019 у справі №222/1402/16-а, від 28.07.2021 у справі №212/4585/17, від 15.01.2020 у справі №199/4062/17, від 29.01.2021 у справі №922/51/20, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 27.05.2021 у справі №910/702/17.

Також посилалася на те, що судом не враховано доводи позивача та неповноважним складом суду першої інстанції розглянуто справу.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року та передати справу на новий розгляд для продовження розгляду.

Третя особа у справі - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив закрити апеляційне провадження, посилаючись на те, що ухвала суду про відмову позивачу в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не порушує прав, інтересів та не впливає на обов'язки ОСОБА_1 . Пояснив, що ухвала суду від 11.03.2024 про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була переглянута за апеляційною скаргою ОСОБА_2 і судом апеляційної інстанції 24.09.2024 винесено постанову про залишення без задоволення скарги позивача, а ухвали суду від 11.03.2024 без змін.

Також пояснив, що є інші справи за позовами ОСОБА_2 , що стосувалися квартири, яка фактично була предметом спору у даній справі, і в тих інших справах ОСОБА_1 теж оскаржувала судові рішення, як особа, яка не брала участі у справі. Дані справи переглядалися в касаційному порядку і Верховний Суд встановив відсутність порушеного права ОСОБА_1 .

Скаржник ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідач - ПАТ "Дельта Банк", також належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності скаржника, позивача та представника відповідача, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 , дослідила матеріали справи, перевірила законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

У справі, що переглядається, апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , як особою, яка не брала участі у справі, але вважала, що оскаржуваною ухвалою порушено її права, свободи, інтереси та обов'язки.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою про скасування ухвали суду від 11.03.2024, якою позивачу відмовлено в задоволенні його заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилалася на те, що з 01.01.2010 і по теперішній час вони з позивачем проживають однією сім'єю і у період їх спільного проживання ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2 , але є їх спільною сумісною власністю згідно вимог сімейного законоадвства. А тому відчуження такого майна на електронних торгах в рахунок погашень зобов'язань ОСОБА_2 без її згоди порушує її право, як співвласника на вільне користування та розпорядження майном.

На думку скаржника, дані обставини вказують на те, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі.

Проте, колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 у справі №911/2635/17 зазначив, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення є висновки суду про права та/чи обов`язки цієї особи або якщо у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та/чи обов`язки. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Якщо скаржник лише зазначає, що оскаржуване судове рішення може вплинути на його права (інтереси, обов`язки), або лише зазначає (констатує), що судовим рішенням вирішено питання про його права (інтереси, обов`язки), то такі доводи, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою підставою для виникнення права на апеляційне оскарження судового рішення.

Особа, яка не була учасником справи, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки. Такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржником подана апеляційна скарга на судове рішення, яким вирішено процесуальне питання.

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року, суд першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та/або обов`язки ОСОБА_1 жодним чином не вирішував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Також у пункті 53 рішення від 8 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. пункт 57 рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 362, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська