Справа № 206/3424/22
Провадження № 2-п/206/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участі секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2022 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення позивач надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Між КП «Дніпроводоканал» та ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача ОСОБА_1 , зареєстровані інші члени його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких слід вважати солідарними боржниками, оскільки останні користуються нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма права та обов`язками, що випливають з договору найму. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , якому відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 28.02.2022 складає 45612 грн. 49 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів. Крім того, позивач просив стягнути інфляційне збільшення суми боргу, що складає 11042 грн. 67 коп., та 3% річних, що складає 1374 грн. 57 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості, що позивач просить стягнути на свою користь складає 58029 грн. 73 коп.

Ухвалою суду від 14 грудня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням від 13 лютого 2023 року позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» ДМР задоволено, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-а, п/р НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» в м. Дніпро) стягнуто суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 58029 грн. 73 коп., з них 45612 грн. 49 коп. сума основного боргу, 1374 грн. 57 коп. сума 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу 11042 грн. 67 коп. З відповідачів на користь позивача стягнуто витрати зі сплати судового збору у розмірі 620 грн. 25 коп. з кожного.

05 квітня 2024 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про поновлення строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення 13.02.2023 по справі №206/3424/22.

Представником позивача КП «Дніпроводоканал» ДМР Якименко А.Ю. подано заперечення на заяву відповідача ОСОБА_1 щодо заяви про поновлення строку для звернення до суду про перегляд заочного рішення 13.02.2023 по справі №206/3424/22, оскільки вважала, що заочне рішення суду від 13 лютого 2023 року є таким, що не підлягає скасуванню та відсутні підстави для поновлення строку на його оскарження відповідачу.

Ухвалою суду від 25.04.2024 поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення 13.02.2023 по справі №206/3424/22. Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13.02.2023 по цивільній справі №206/3424/22 за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, задоволено. Заочне рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13.02.2023 скасовано та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

17 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остання просить збільшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: - стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суму заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 67628 грн. 54 коп., а саме: 55978 грн. 59 коп. - сума основного боргу, 1337 грн. 08 коп. - сума 3% річних та інфляційне збільшення - 10312 грн. 87 коп. на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради та суму судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

20 травня 2024 року відповідачами ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подано клопотання про застосування строків позовної давності, відповідно до якого останні просять відмовити Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської в частині позовних вимог за період з січня 2000 року по листопад 2019 року про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв?язку зі спливом строків позовної давності.

30 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_5 подано заперечення на клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, відповідно до якого остання просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточненого розрахунку і застосувати строки позовної давності з 11.03.2017 по 31.10.2022, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦПК України та Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК, доповнено п. 12, яким визначено,що під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, тобто, до 30 червня 2023 року.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву в який просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_7 та відповідачі в судове засідання не з`явились, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі відповідачів, позовні вимоги визнають в межах строку позовної давності.

Суд, вислухавши думку представників, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, прийшов до наступного висновку.

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Під час судового розгляду встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Предметом господарської діяльності Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради є надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачами послуг водопостачання і водовідведення.

Для оплати послуг водопостачання і водовідведення на ім`я відповідача ОСОБА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі зобов`язані оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» № 2918-ІІІ від 10 січня 2002 року, споживачі питної води зобов`язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Положеннями п. п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (діяли на час виникнення вказаних цивільних відносин), визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Верховний Суд у своїй постанові по справі № 750/12850/16-ц від 26 вересня 2018 року дійшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК УРСР передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно із ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. ст.526,527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за адресою: АДРЕСА_2 , надаються комунальні послуги у вигляді водопостачання та водовідведення, якими фактично користуються відповідачі, та у зв`язку із своєчасною несплатою за надані послуги утворилась заборгованість, відповідачі свої зобов`язання зі сплати комунальні послуги не виконали.

З уточненого розрахунку заборгованості по обліковому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що сума заборгованості за послуги водопостачання з відповідачів складає 67628 грн. 54 коп., з якої 55978 грн. 59 коп. - сума основного боргу, 1337 грн. 08 коп. - сума 3% річних та інфляційне збільшення - 10312 грн. 87 коп. за період з січня 1999 року по жовтень 2022 року.

Доказів які б спростовували зазначену позивачем суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надано.

Відповідачі не виконали зобов`язання по своєчасній оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, та вказаної обставини не заперечували та здійснювали оплату за надання таких комунальних послуг.

Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідачів про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім цього, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України, останній раз до 31.12.2022.

Також, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022, строк дії якого продовжувався до 25 квітня, 25 травня, 23 серпня, 21 листопада 2022 року, 19 лютого, 20 травня 2023 року та 18 серпня 2023 року.

У зв`язку із тим, що строк позовної давності застосовується судом виключно за заявою сторони та лише у тому випадку, коли наявні підстави для задоволення позовних вимог, суд, із урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради частково, а саме в межах загального трирічного строку позовної давності. Позивач просить стягнути заборгованість, що утворилась за період з за період з січня 1999 року по жовтень 2022 року. У зв`язку із задоволенням клопотання про застосування строків позовної давності, право вимоги виникає у позивача з листопада місяця 2019 року (з позовом до суду Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось 08.11.2022).

За таких обставин, вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з січня 1999 року по жовтень 2022 року не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Оцінивши викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення заборгованості за період з листопада місяця 2019 року по жовтень (включно) 2022 року підлягає до задоволенню.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

З огляду на наведене, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену частиною 2статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц.

Таким чином, інфляційного збільшення суми боргу повинно застосовуватися за період з листопада місяця 2019 року по жовтень 2022 року.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення солідарно з відповідачів заборгованості, яка утворилась за період з листопада місяця 2019 року по жовтень 2022 року в межах строку позовної давності у зв`язку з невиконанням відповідачами обов`язку оплачувати надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 15711 грн. 44 коп., з них 15121 грн. 45 коп. сума основного боргу, 138 грн. 03 коп. сума 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу 451 грн. 96 коп.

Щодо заперечень представника позивача про застосування судом строку позовної давності необхідно зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року № 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року № 641 карантин продовжувався, відповідно, до 24 квітня, до 11 травня, до 22 червня, до 31 липня, до 31 серпня 2020 року на усій території України.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділ ХІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з пунктом 2 цього Закону пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства Українив редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» закінчився 06 серпня 2020 року.

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відповідно до наведених норм закону 20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчився 06 серпня 2020 року.

Аналогічні висновки щодо перебігу процесуальних строків містяться в постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі № 932/3458/20 (провадження № 61-12447св20), від 16 червня 2021 року у справі № 675/1437/19 (провадження № 61-2867св21).

Так, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у нього існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення з позовом до суду у строк, передбачений частиною першою статті 261 ЦК України.

Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості, яка утворилася за період з січня 1999 рік до листопада місяці 2019 року, слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 64, 67, 68 Житлового Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - задовольнити частково. Стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-а, п/р НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» в м. Дніпро) суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 15711 грн. 44 коп., з них 15121 грн. 45 коп. сума основного боргу, 138 грн. 03 коп. сума 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу 451 грн. 96 коп. та сплачену суму судового збору у розмірі 167 грн. 93 коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.В. Поштаренко