Справа № 347/1097/24
Провадження № 2/347/533/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

Головуючої судді : Крилюк М.І.,

Секретаря : Лазорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.1996 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20. В шлюбі в них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Позивач в поданій на розгляд суду позовній заяві вказує, що в 2004 року він розірвав стосунки із відповідачкою та виїхав на постійне місце проживання до Чернівецької області.

Підставою для розірвання шлюбу за вимогами викладеними позивачем в обґрунтуванні заявлених позовних вимог вказано, що спільне життя між ними не склалось із-за різних поглядів на життя. З 2004 року і по даний час вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин. Просить шлюб розірвати.

Позивач в поданій на розгляд суду позовній заяві просить справу слухати без його участі. Вимоги позову підтримує та просить задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач була повідомленою про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 10.06.2024 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Із оглянутих матеріалів справи вбачається, що сторони в справі зареєстрували шлюб 01.10.1996 року у виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про одруження а.с.3 .

Позивач в позовній заяві зазначає, що в них в шлюбі із відповідачкою народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми.

Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що між ними із відповідачкою втрачено почуття любові та взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, з 2004 року і на даний час вони фактично припинили спільне проживання. А тому, вважає, що сімя розпалась, шлюб носить формальний характер, надії на примирення немає.

Як встановлено в судовому засіданні, фактично сімейні відносини між сторонами припинилися з 2004 року, через відсутність спільних інтересів, спільного побуту та фактичне припинення подружніх відносин.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.

Приймаючи до уваги заяву позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Згідно ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачкою не подавались клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища а тому суд вважає за доцільне залишити їй після розірвання шлюбу існуюче прізвище « ОСОБА_4 ».

На підставі наведеного, ст. ст. 51, 56, 109 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у виконкомі Старокутської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 розірвати.

Відповідачці в справі, ОСОБА_3 , при реєстрації розірвання шлюбу залишити існуюче прізвище « ОСОБА_4 » .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк