РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої-судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , шляхом надання дозволу на його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. В обґрунтування позову зазначив, що його дружині ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить частина житлового будинку за вище вказаною адресою. Співвласником даного будинку є відповідач ОСОБА_2 , котрий фактично у даному будинку не проживає вже доволі великий проміжок часу.

Зазначає, що він разом ОСОБА_3 , яка є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , звернувся до органів місцевого самоврядування для проведення реєстрації у цьому будинку. Однак, управлінням «Центр надання адміністративних послуг» йому було відмовлено у цьому. Таким чином, він позбавлений можливості самостійно зареєструвати своє місце проживання без письмової згоди співвласника ОСОБА_2 , так як останній не з`являється до органів місцевого самоврядування для продовження процедури реєстрації.

Вважає, що він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому звертається до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном з боку відповідача. Зауважує, що його реєстрація у будинку АДРЕСА_1 жодним чином не впливає та не порушує майнового права співвласника.

У зв`язку із наведеним позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача адвокат Савюк К.О. в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляду справи без її участі, просила позов задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада», в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляду справи без її участі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти реєстрації його у цьому будинку.

Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування представника позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у спібній частклвій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Частки обох співвлаників є рівними і становлять по .

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 25 серпня 2012 року.

З письмових пояснень представника позивача вбачається, що його дружина є влаником частини житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування від 11 липня 2019 року. Вони разом з дружиною та дітьми живують у цьому будинку з 2020 року.

З повідомлення управління «Центр надання адміністративних послуг» Володимирської міської ради від 09.11.2023 року № 2964/1.10 вбачається, що позивачу ОСОБА_4 відмовлено у режєстрації у спірному житлі, так як будинок перебуває у власності двох співвласників і для його реєстрації у даному житлі потрібна згода двох співвласників.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Висновки Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо застосування статті 8 Конвенції свідчать про гарантування кожній особі права на повагу до її житла.

Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі «Gillow v. the U.K.» від 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення у справі «Larkos v. Cyprus» від 18 лютого 1999 року).

Суд вважає, що реєстрація позивача у житлі, яке належить його дружині ОСОБА_3 та відповідачу на праві спільної часткової власності у рівних частках, не є втручанням у право на повагу до житла відповідача, оскільки є реалізацією права одного із співвласників займати житло і не бути позбавленим свого житла.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставівикладеного такеруючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце реєстрації АДРЕСА_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог, - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження майном, а саме будинком АДРЕСА_1 , шляхом надання дозволу на його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК