СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/4108/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Ул`яновська О.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 06.06.2024 передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Слід звернути увагу на ту обставину, що позивачем об`єднано в одному позові різні позовні вимоги, з різними предметами спору, а саме: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як вбачається з позовної заяви позивачем об`єднані в одному позові різні позовні вимоги, з різними предметами спору, а саме про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

Спільний розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та про поділ майна подружжя є недоцільним, оскільки може ускладнити вирішення справи по суті та призвести до порушення строків розгляду вимог.

Крім того, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справи про місце проживання дітей.

Також суд зазначає, що вимога визначення місця проживання дитини не є однорідною позовною вимогою, так як має відмінні предмет та підстави позову, а тому, з метою дотримання принципу пропорційності та диспозитивності, а також забезпечення як найкращих інтересів дитини, такі вимоги слід розглядати в окремих позовних провадженнях.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, позивачу слід визначитися зі змістом заявлених позовних вимог та суб`єктивним складом сторін, врахувати рекомендації суду щодо розгляду позовних вимог, що стосуються інтересів дитини та оформити позовну заяву відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», у ч. 1 ст. 4, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 3028 грн 00 коп.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся до суду із двома позовними вимогами немайнового характеру про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Разом з цим, у рахунок сплати судового збору за подання вказаних позовних вимог позивачем долучено до позову оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп., як за одну вимогу немайнового характеру.

Внаслідок чого позивачеві необхідно сплатити решту суму судового збору за подання фізичною особою позовної заяви за кожну позовну вимогу немайнового характеру, а саме 1211 грн 20 коп., який необхідно перерахувати на платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривня, які зазначені за відповідним посиланням: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/gromadyanam/tax/.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 175, ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська