Справа № 306/2616/23
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

10 грудня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Закарпатського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Кожух О.А.,

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року (повне рішення складено 13.09.2024, суддя Вінер Е.А.) у цивільній справі № 306/2616/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення коштів за користування будинком та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

12.10.2024 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Свалявського суду Закарпатської області від 12.09.2024, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Одночасно в апеляційній скарзі заявила клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 25.10.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору в розмірі 16104 грн.

05.11.2024 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала заяву, в якій повторно просила звільнити її від сплати судового збору або зменшити розмір чи відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 18.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору, відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. Цією ухвалою продовжено скаржнику строк, встановлений ухвалою судді від 25.10.2024 для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Свалявського районного суду від 12.09.2024.

Дану ухвалу в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 19.11.2024.

На виконання вказаної ухвали судді Коблик М.В. подала заяву від 29.11.2024, котра надійшла до апеляційного суду 02.12.2024, в якій просила звільнити її від сплати судового збору та відкрити апеляційне провадження. У цій заяві скаржниця вчергове посилається на відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 11.01.2024 стосовно доходу ОСОБА_1 за минулий 2023 календарний рік (за період із 1 по 4 квартал 2023 року), згідно з якими вона отримала соціальну допомогу у зв`язку з народженням дитини в січні 2023 року в розмірі 860 грн. Зазначає, що сума судового збору в розмірі 16104 грн перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній 2023 календарний рік. Також посилається на те, що відповідно до офіційно поданої нею декларації 24.03.2024 осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на сайті НАЗК як кандидата на посаду судді апеляційного суду, що офіційно перевірена ВККСУ та НАЗК в розділі дохід вказана сума 860 грн державної соціальної допомоги при народженні дитини, інші кошти в сумі 10477 грн отримані за судовим рішенням від Свалявського відділу ДВС, у зв`язку з примусовим стягненням заробітної плати за 2020 рік. Крім цього на підставі ухвали Верховного Суду скаржниці повернуто судовий збір в сумі 537 грн, яку отримано через Головне управління ДКСУ у місті Києві. Зазначає, що весь офіційний дохід ОСОБА_1 за цілий 2023 рік становить 11337 грн (860 грн + 10477 грн). Одночасно зазначає, що впродовж 2024 року у інших справах, зокрема № 306/123/22 та № 306/1029/22, ОСОБА_1 вже декілька разів сплачувала судовий збір до бюджету. Вказує, що предметом пред`явленого позову є захист її житлових прав, їй завдано моральну шкоду у зв`язку з тим, що вона не має доступу до свого майна, скаржниця не може ним володіти, користуватися і розпоряджатись, та вважає, що предмет позову підтверджено у постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у іншій цивільній справі № 306/872/21.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що питання, зокрема звільнення від сплати судового збору знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин, які мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами скрутного майнового стану сторони.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд враховує, що Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

Відповідачем ОСОБА_2 було подано до матеріалів даної справи заяву від 06.11.2024, в якій ним наведено заперечення проти заявленого клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Заяву мотивовано тим, що аналогічні обставини стосовно підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з посиланням на те, що сума судового збору перевищує п`ять відсотків річного доходу заявниці за попередній календарний рік, її дохід за 2023 рік, досліджувалися Верховним Судом в ухвалі від 17.05.2024 у справі № 306/1029/22.

Судовою колегією встановлено, що згідно з доданою копією ухвали Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 306/1029/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: орган опіки та піклування Полянської сільської ради, ОСОБА_5 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено (посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/119099746).

Верховним Судом у цій ухвалі зазначено, що відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 2023 рік, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу для звільнення від сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для такого звільнення, оскільки повно не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про відсутність у неї інших доходів чи майна.

Верховним Судом констатовано, що ОСОБА_1 має статус адвоката. Відомості з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларація про доходи за 2023 рік) свідчать, що ОСОБА_1 має у власності житловий будинок і декілька земельних ділянок. Ще декілька об`єктів нерухомості перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_7 . Сукупний дохід ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_7 за 2023 рік становить більше 200 000 грн. Також родина має грошові активи.

Верховний Суд виходив із того, що вказані відомості свідчать про те, що суд очевидно не має підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Отже, у даній справі судова колегія враховує обставини, встановленіу справі № 306/1029/22, щодо майнового стану ОСОБА_1 , зокрема, що ОСОБА_1 має статус адвоката, за відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларація про доходи за 2023 рік), ОСОБА_1 має у власності житловий будинок і декілька земельних ділянок. Ще декілька об`єктів нерухомості перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_7 . Сукупний дохід ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_7 за 2023 рік становить більше 200 000 грн. Також родина має грошові активи.

Також судова колегія приймає до уваги те, що ОСОБА_1 у своїй заяві визнала ту обставину, що впродовж 2024 року у інших справах, зокрема № 306/123/22 та № 306/1029/22, вона мала можливість сплатити судовий збір.

Відтак, колегія відхиляє необґрунтовані та безпідставні посилання скаржниці стосовно її майнового стану на отримання за судовим рішенням від Свалявського відділу ДВС коштів у розмірі 10477 грн, внаслідок примусового стягненням заробітної плати за 2020 рік, та повернення судового збору в сумі 537 грн. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за 2023 рік, на які посилається ОСОБА_1 , не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки повно не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про відсутність у неї інших доходів чи майна.

Таким чином, ОСОБА_1 не надала належних і допустимих доказів її скрутного майнового стану, важкого фінансового становища, не довела наявність умов, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а відтак не довела обставин, які є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 не має підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Судом було вжито необхідних заходів для реалізації скаржницею права на апеляційне оскарження, роз`яснено ОСОБА_1 , котра має статус адвоката, приклади доказів на підтвердження скрутного майнового стану, було надано та надалі продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору.

Враховуючи, що станом на 10.12.2024 скаржником не усунуто недоліків апеляційної скарги, тому відповідно до ст. 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 12 вересня 2024 року у справі №306/2616/23 вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 10 грудня 2024 року.

Суддя - доповідач

Судді