Єдиний унікальний номер 341/2464/23
Номер провадження 2/341/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Галич

Галицький суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островської Н. І.,

секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП

у с т а н о в и в :

08.11.2023 позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Цьвок Б. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 149201,06 гривень різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також судові витрати, зокрема: судовий збір, витрати за проведення авто - товарознавчої експертизи та витрати на правничу допомогу.

Як підставу зазначено, що 23.06.2023 приблизно о 20-45 годин по вул. С. Бандери в м. Бурштині трапилась ДТП України за участю транспортних засобів марки Mercedes Benz Atego під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ «СГ`ТАС» відповідно до договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/3429899 Mitsubishi Outlander під керуванням ОСОБА_4 , та Nissan Qashgai під керуванням ОСОБА_5 .

Власником автомобіля Mitsubishi Outlander є позивач.

Постановою суду від 20.09.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП, притягнуто до відповідальності.

29.04.2022 позивач звернулась із заявою про страхове відшкодування в АТ «СГ «ТАС». Крім цього, звернулась до судового експерта з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи та уклала договір № 25 про виконання такої 25.07.2023. Також направлявся адвокатський запит до Пенсійного фонду України для отримання інформації щодо перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 станом на 23.06.2023, проте відповіді не надійшло.

Вважає, що відповідачі солідарно зобов`язані сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): 306001,06 гривень-156800,0 гривень=149201,06 гривень. Також повинні сплатити розмір судового збору, який позивачем був сплачений при подачі позову в розмірі 1492,01 гривень. Крім цього, судові витрати на правничу допомогу становлять 12000,0 гривень, та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000,0 гривень.

Надалі представником позивача уточнено позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 149201,06 гривень різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а також судові витрати, зокрема: судовий збір, витрати за проведення авто - товарознавчої експертизи та витрати на правничу допомогу.

В судове засідання позивач та її представник-адвокат Цьвок Б. І. не з`явились, попередньо надіславши заяву про розгляд справи без їх участі. Уточнені позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, адвокат Денис Т. Д., в судове засідання також не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, за якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, примусове виконання обов`язку в натурі, ін.

Відповідно до положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова

відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV).

Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону №1961-IV (стст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст.1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 закону №1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15.

Отже, в спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищено небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Судом встановлено, що 23.06.2023 приблизно о 20-45 годин по вул. С. Бандери в м. Бурштин трапилась ДТП України за участю транспортних засобів марки Mercedes Benz Atego, н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ «СГ`ТАС» відповідно до договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/3429899, Mitsubishi Outlander, н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та Nissan Qashgai, н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.11.2022 цивільно-правова відповідальність автомобіля марки Mercedes Benz Atego, н. з. НОМЕР_1 , на час ДТП застрахована в АТ «СГ» ТАС», франшиза згідно полісу становить 3200,0 гривень. Відповідно до довідки № 408264 про ДТП від 23.06.2023, подія сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 ПДР України, що стало причиною пошкодження автомобіля. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Mitsubishi Outlander, н. з. НОМЕР_2 , згідно висновку № 85 від 01.09.2023 становить 193807,43 гривень. Ліміт відповідальності АТ «СГ» ТАС» згідно Полісу від 23.11.2022 становить 160000,0 гривень. Розрахунок суми страхового відшкодування: 1600,0-3200,0=156800,0, що і буде перераховано потерпілій особі (а. с. 68).

Постановою суду від 20.09.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 3400,0 гривень штрафу.

У висновку № 85 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно договору № 25 від 25.07.2023 зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlander, н. з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкоджень від ДТП 23.06.2023, після огляду 25.07.2023, 31.07.2023, 14.08.2023, 26.08.2023, 28.08.2023, 01.09.2023, в цінах станом на день останнього обстеження без врахування ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 306001,06 гривень. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Outlander, до моменту пошкодження у ДТП становила 517710,60 гривень. Коефіцієнт фізичного зносу складових вказаного автомобіля на момент його пошкодження у ДТП 23.06.2023, становить: Ез=0,47..Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля Mitsubishi Outlander, внаслідок його пошкоджень від ДТП 23.06.2023, після оглядів в цінах станом на день останнього обстеження 01.09.2023 без врахування (заключення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 193807,43 гривень (а. с. 9-28).

На підтвердження придбання запасних частин позивач надала ремонтну калькуляцію № 85 автомобіля марки Mitsubishi Outlander, зазначені ремонтні роботи автомобіля, вартість матеріалу та вартість робіт (а. с. 32-34).

Відповідно до договору № 25 про виконання судової експертизи від 25.07.2023 між ОСОБА_1 та ТзОВ фірма «Експертиза» укладено договір про виконання судової автотоварознавчої експертизи (а. с. 67).

З відповіді Пенсійного фонду України вбачається, що станом на 26.06.2023 інформація щодо перебування у трудових відносинах та/або сплати єдиного соціального внеску за ОСОБА_3 від ФОП ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України не надходила (а. с. 146).

Страховик АТ «СГ» ТАС» згідно договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з відповідачем, виплатив потерпілій особі страхове відшкодування з врахуванням положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в розмірі 156800,0 гривень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, підтриманої Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16-ц, якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці". Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд у Постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 761/41395/16-ц, де, крім зазначеного, вказав, що саме з винуватця ДТП підлягає стягненню різниця між заподіяним розміром майнової шкоди та розміром страхового відшкодування, враховуючи наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведеного вбачається, що обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і за обставин даної справи у страховика відповідача АТ «СГ» ТАС» не виникло обов`язку щодо повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Копією квитанції підтверджено, що позивачу ОСОБА_1 на картковий рахунок перераховано кошти в сумі 156800,0 гривень страхового відшкодування (а. с. 83).

Різниця між виплаченою позивачу страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема, врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Аналогічні по суті висновки містить ряд постанов Верховного Суду, зокрема, постанова ВС від 15 жовтня 2020 року (справа №755/7666/19, провадження №61-10010св20), а також постанова ВС від 16 лютого 2022 року у справі №709/370/20, де було відкрито касаційне провадження з метою формування єдиної правозастосовчої практики у спірних правовідносинах.

Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд приймає за основу ремонтну калькуляцію судового експерта ОСОБА_6 , згідно якій вартість ремонту пошкоджень автомобіля Mitsubishi Outlander, н. з. НОМЕР_2 , становить 306001,06 гривень.

Позивач погодився з такою оцінкою заподіяної автомобілю шкоди, у встановленому порядку її не оспорював і за власним бажанням отримав страхову виплату у розмірі 156800,0 гривень, а тому різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, яка підлягає до стягнення з відповідача складає 149201,06 гривень.

Крім цього, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 5000,0 гривень, яка була ОСОБА_1 сплачена відповідно до договору № 25 та відповідно до квитанції про таку оплату № 219566759 від 25.07.2023 (а. с. 67,83).

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимогам ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову на відповідача покладаються витрати, пов`язані з розглядом справи, що в даному спорі становлять 1492,01 гривень сплату судового збору.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то представник позивача у позові зазначив, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, розрахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підтвердження суми витрат про професійну правничу допомогу будуть надані за фактом здійснення оплати (до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду).

На час розгляду справи представником не було долучено до матеріалів справи підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 149201,06 гривень, 1492,01 гривень судових витрат та 5000,00 гривень за проведення судової товарознавчої експертизи.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА