Справа № 570/6571/23
Номер провадження 2/570/345/2024
У Х В А Л А

11 січня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судового засідання Гречка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

До провадження головуючого були передані матеріали вищевказаної цивільної справи.

До суду була подана заява про самовідвід.

Суд вважає, що в даній справі доцільно задовольнити заяву про самовідвід головуючого у справі з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України до обставин, що виключають участь судді у розгляді справи належить наявність інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості.

Зважаючи на складність і різноманітність життєвих явищ законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для відводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його об`єктивність і неупередженість.

Так, позивач є сином ОСОБА_4 , з яким головуючий був добре знайомий понад 15 років та підтримував дружні відносини.

На даний час позивач ОСОБА_5 заявив позов про захист спадкових прав.

З позивачем головуючий також знайомий тривалий час, підтримує з ним дружні відносини.

Про зазначену обставину обізнана відповідачка ОСОБА_6 .

За практикою ЄСПЛ, суддя повинен переконати учасника справи або розумного спостерігача в своєї об`єктивності. Правосуддя має не тільки бути здійснено; воно має виглядати, як здійснюване. Тобто, сумнів виникає, якщо на перший погляд суд може бути побачений як несправедливий.

У свої рішеннях ЄСПЛ зазначає, що будь-який суддя, у відношенні якого існує легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи.

Обставини prima facie вбачаються інтуїтивно, вони не передбачають раціонального аналізу. Вони можуть бути, при раціональному аналізу, визнані помилковими. Ця раціональна відсутність підстав боятися не заважає насправді боятися.

Сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що у розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання упередженості суду.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4). Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Національне законодавство встановлює таку підставу відводу, як наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості.

ВП ВС в ухвалі від 15.09.2022 р. у справі № 201/10234/20 зазначила, що головною метою відводу є гарантія безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

В даному випадку у сторін існує легітимний привід «боятися відсутності безсторонності», тому наявні підстави для заявлення заяви про самовідвід.

При цьому приймається до уваги право учасників процесу на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, -

ухвалив:

В цивільній справі 570/6571/23 задовольнити заяву про самовідвід.

Справу передати до канцелярії суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Красовський О.О.