Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2505/23
Провадження № 2/553/273/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.01.2024м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №553/2505/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
18.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В обгрунтування позовних вимог зазначає про те, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 8 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_1 надано статус потерпілої у вказаному кримінальному провадженні. Вчиненим кримінальним правопорушенням, ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 13 334,12 грн., з яких: викрадено 2000,00 готівкових коштів, викрадені золоті сережки вартістю 4000,00 грн.; викрадений акумуляторний ліхтар-прожектор вартістю 490,00 грн.; викрадений рюкзак вартістю 899,00 грн.; викрадений гаманець, вартістю 837,00 грн.; заволодіння коштами з кредитних карток в розмірі 3313,46 грн., нараховані банком відсотки у зв`язку з зняттям коштів з кредитних карток відповідачем на загальну суму 795,12 грн.; кошти витрачені на відновлення викрадених документів в розмірі 1000,00 грн.
Тому ОСОБА_1 просить, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 13 334,12 грн., моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 10 000 грн. та 1 800 грн. витрат на правову допомогу.
05.10.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності учасників процесу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 8 серпня 2023 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, вирок набрав законної сили 08.09.2023 року.
У даному кримінальному провадженні позивачку ОСОБА_1 визнано потерпілою.
Вказаним вироком встановлено, 30.12.2022 року, близько 21:00 год. обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «DAEWOO» моделі «LANOS», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак фактично користується ОСОБА_2 , виявив на передньому пасажирському сидінні рюкзак всередині якого знаходилися банківські картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та AT «ПумбБанк» № НОМЕР_3 , які належать потерпілій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона залишила їх після поїздки в даному автомобілі, розуміючи, що банківські картки, відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 статті 1, пункту 15.2 статті 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», частини 4 статті 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, засобом доступу до банківського рахунку, привласнив їх, розпорядившись у подальшому на власний розсуд. В цей же день, ОСОБА_2 скориставшись банківськими картками потерпілої ОСОБА_1 шляхом вводу пін-коду здійснив транзакції у вигляді зняття готівки з банкоматів та викрав грошові кошти ОСОБА_4 на загальну суму 3313,46 грн., чим спричинив їй майновий збитом на зазначену суму.
Вироком суду встановлено, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_1 завдано майнову шкоду на суму 3313,46 грн., котра в ході судового розгляду відшкодована обвинуваченим на суму 3300,00 грн., про що в матеріалах справи мається розписка ОСОБА_1 .
Викрадення або заволодіння іншими речами потерпілої відповідачу не інкримінується та не доведено в судовому засіданні.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, є доведений факт вчинення відносно ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення та спричинення майнової шкоди саме на суму 3313,46 грн., що виявилося у викраденні грошових коштів з певних банківських карток, викрадення інших речей не доведена належними доказами, з огляду на що суд прийшов до висновку що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідча на користь позивачки підлягають стягненню нараховані банком відсотки по кредиту у зв`язку із протиправним зняттямм ОСОБА_2 грошових коштів з банківських карток, які належать позивачці в сумі 795,12 грн., та залишок неповернутих в добровільному порядку грошових коштів, знятих ОСОБА_2 протиправним шляхом у сумі 13,46 грн., а всього 808,58. Заволодіння іншими речами потерпілої не доведено, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від протиправних дій відповідача знайшов повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними у вироку. Отже, внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення позивачу безумовно завдано моральної шкоди.
Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у житті ОСОБА_1 та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, відповідає вимогам критерію розумності і справедливості та підлягає задоволенню у повному обсязі.
В порядку вимог ст. 141 ЦПК України, та в силу п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру на загальну суму 2147,20 грн.
Крім того, згідно ст.ст.137,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн., які підтверджуються договором №23/1 про надання адвокатських послуг від 16.05.2023 року, квитанцією про сплату юридичних послуг на суму 1800,00 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 82, 141, 263-265, 268, 280-282, 355 ЦПК України, ст. 15, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12.01.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. В. Фоміна