Справа № 211/4684/15-ц
Провадження № 2-др/211/4/24
У Х В А Л А

іменем України

10 червня 2024 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши в місті Кривий Ріг заяву представника відповідача адвоката Амельчишина О.В. про ухвалення додаткової ухвали,-

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Амельчишин О.В., через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової ухвали та вирішити питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача понесених останнім судових витрат у розмірі 8500,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.09.2023 відмовлено позивачу ОСОБА_3 у поновленні строку подання до виконання виконавчого документа виданого на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2018 року по справі №211/4684/15-ц (провадження №8/211/1/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором.

В зв`язку з розглядом вказаної заяви позивача, відповідачем ОСОБА_6 були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8500 грн. (4500 грн. за участь в судовому розгляді та 4000 грн. за складання заперечень на заяву про поновлення строку на поданні виконавчого документа до виконання). Вказані витрати підлягають стягненню з позивача. Про необхідність розподілу судових витрат відповідно до закону було зазначено ним запереченнях на заяву позивача.

Проте питання розподілу судових витрат судом вирішено не було. Тому у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України виникла необхідність у постановленні додаткової ухвали, оскільки в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала суду є судовим рішенням.

Просив суду постановити додаткову ухвалу та вирішити питання про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених останнім судових витрат в сумі 8500 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2015 року по справі № 211/4684/15-ц (провадження № 2/211/1919/15) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено (а.с. 83-85). Вирішено:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 6000 (шість тисяч ) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 пеню у розмірі 7 % в місяць, що становить 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ 1282 (одна тисяча двісті вісімдесят дві) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму інфляційних збитків у розмірі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 суму 3 % річних за прострочення строків повернення суми позики та користування чужими грошовими коштами за договором позики у розмірі 64 (шістдесят чотири) грн. 11коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп.».

20.07.2018 представник позивача ОСОБА_7 отримав виконавчий лист та копію рішення суду (а.с. 89).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04.02.2019 рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2018 скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2015 за нововиявленими обставинами відмовлено.

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення рішення суду до виконання у даній цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку з довготривалим оскарженням рішення суду (перегляд за ново виявленими обставинами), а в подальшому запровадження антиковідних заходів та військового стану, що унеможливлювало реалізації його права на звернення до органів виконавчої служби, виникла необхідність в поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є підставою звернення з даною заявою до суду.

Він як стягувач звернувся до Довгинцівського ВДВС із виконавчим листом, але йому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження через пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Просив суд поновити йому строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого в цивільній справі № 211/4684/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2024 року, ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, з заявою про розподіл судових витрат представник відповідача звернувся 15 травня 2024 року.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заяву про ухвалення додаткове рішення може бути подано після проголошення рішення і до закінчення строку на виконання рішення. Постановлення додаткових ухвал законом не передбачено.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, що передбачено ч.3 ст. 133 ЦПК України.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №626/133/21 висловлено висновок, що заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань. Суд має оцінювати заяву про ухвалення додаткового рішення на її відповідність вимогам статті 183 ЦПК України та у разі недотримання таких процесуальних вимог застосувати відповідні процесуальні наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). У пояснювальній записці до проекту Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо удосконалення перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядку», який був прийнятий 15 січня 2020 року та набрав чинності 8 лютого 2020 року («Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX) зазначено, що законом запроваджується обов`язковість долучення до заяви, скарги та клопотання, що подаються на стадії виконання судового рішення, доказів їх надіслання (надання) іншим учасникам справи для оптимізації процедури розгляду справ.

Таким чином, приєднання до заяви про ухвалення додаткової ухвали на стадії виконання цього рішення, доказів його надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) є обов`язковим.

Вказана норма закріплена також в ст. 43 ч.7 ЦПК України, за якою у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, представником відповідача до заяви від 15.05.2024 про ухвалення у справі додаткової ухвали про стягнення судових витрат не було додано доказів надіслання у належний спосіб копії такої заяви або примірника разом з усіма необхідними до неї додатками позивачу.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем вказаного процесуального обов`язку вказує на недотриманням вимог ЦПК України та порушення прав позивача як сторони по справі, оскільки відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, враховуючи положення ч.2 ст. 183 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заяву відповідача про ухвалення додаткової судового рішення у справі необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 141, 183, 247, 260, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

заяву представника відповідача адвоката Амельчишина О.В. про ухвалення додаткової ухвали - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. О. Сарат