КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Козаченко Катериною Вадимівною на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року про зупинення провадження у справі по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт перебування неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на його утриманні (а.с. 1-15).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2024 провадження у справі зупинене до закінчення перегляду в Касаційному порядку ВП ВС цивільної справи № 201/5972/22 (а. с. 90-92).

Ухвала суду мотивована тим, що предметом спору у даній справі та справі № 201/5972/22, яка передана на розгляд ВП ВС, є встановлення юридичного факту, зокрема з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тобто правовідносини у даних справах є подібними.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 , через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с. 104-111).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у даній справі та справі № 201/5972/22 різні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходили.

За правилами ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на таке.

Підстава для зупинення провадження, передбачена п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду, а тому зупиняючи провадження з цієї підстави суд повинен належним чином оцінити можливість/неможливість вирішення справи по суті до закінчення перегляду в касаційному порядку, зокрема без правового висновку Великої Палати Верховного Суду.

При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (ч. 2 ст. 416 ЦПК України).

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 504/2453/15-ц (провадження № 61-17850св18), визначаючи наявність передбачених статтею 252 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 10 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у інших справах, які переглядаються у касаційному порядку, вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи, що переглядається.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції в тому, що правовідносини у даних справах мають спільне правове регулювання та збігається факт, питання щодо встановлення якого поставлено перед судом. Факт у даній справі та справі № 201/5972/22, який просить встановити заявник, пов`язаний з певним правовим статусом, що може отримати особа і в подальшому використовувати у низці правовідносин, зокрема й у питаннях, що виникають під час призову на військову службу.

Доводи апеляційної скарги, про те, що, предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у даних справах різні не беруться до уваги суду з огляду на те, що провадження у справі підлягає зупиненню, якщо вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи.

У даній справі заявник просить встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років з метою подальшого оформлення відстрочки від призову на військову службу. Тобто, заявлені вимоги, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу.

У справі № 201/5972/22, яка передана на розгляд ВП ВС, заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження (цивільна юрисдикція) із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту самостійного виховання дитини, зокрема, з метою (згідно з доводами заявника) отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від призову на військову службу.

З огляду на наведене, обидві справи стосуються правовідносин, пов`язаних із встановленням юридичних фактів, які мають значення для набуття чи підтвердження певних прав заявників, зокрема соціальних гарантій та пільг передбачених законодавством (отримання відстрочки від призову на військову службу), що дає підстави дійти висновку про правильність рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а зводяться лише до не згоди із судовим рішенням і тлумачення норм права на розсуд апелянта.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права та з урахуванням всіх обставин справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Козаченко Катериною Вадимівноюзалишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді