Провадження № 2/761/4259/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в склад:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Представник відповідача зазначає - Шевченківським районним судом м. Києва 12.04.2023 р. позов про стягнення коштів (заборгованість по комунальних послугах за договором оренди у розмірі 39 490,24 грн. задоволено. Натомість постановою Київського апеляційного суду від 26.09.2023 р. рішення скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заявлених вимог відмовлено. Також просить суд застосувати положення ст. 44 ЦПК України, а саме застосувати до позивача заходи процесуального примусу.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що вимоги у даній цивільній справі є дещо відмінними від заявлених у спорі, який розглянуто по суті.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

У даній цивільній справі розглядаються вимоги заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості з комунальних послуг у розмірі 39 490,24 грн. та заборгованості по орендній платі за користування приміщенням у розмірі 11 000,00 грн.

Підставою заявлення позову є невиконання зобов`язань за договором оренди житлового приміщення - квартири за адресою АДРЕСА_1 , укладеним між сторонами 10.12.2014 р.

Як свідчать надані представником відповідача матеріали, і дана обставина не заперечується позивачем, Шевченківським районним судом м. Києва 12.04.2023 розглянуто вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги, яка виникла на підставі договору оренди житлового приміщення від 10.12.2014 р. та задоволено вимогу про стягнення суми у розмірі 39 490,24 грн.

26.09.2023 р. Київським апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди.

Разом з тим, як вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 26.09.2023 р. вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі у розмірі 11 000,00 грн. не заявлялись.

Суд своєю ухвалою, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Беручи до уваги, що спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо заборгованості за комунальні послуги у розмірі 39 490,24 грн., який виник у зв`язку із невиконанням зобов`язань за договором оренди житлового приміщення - квартири АДРЕСА_2 10.12.2014 року вирішено по суті, рішення набрало законної сили наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині.

З іншого боку, зважаючи на те, що питання про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за користування квартирою судом не розглядалось підстави для застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні.

Також суд не знаходить підстав і для застосування до позивача заходів процесуального примусу, виходячи з наступного.

Так, за приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

В свою чергу ч. 5 ст. 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ч. 1 ст. 143 ПК України).

Відповідно до ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід;5) штраф.

Таким чином, заходи процесуального впливу застосовуються за зловживання процесуальними правами під час розгляду справи, а також маніпуляцій під час подачі позову, які мають певну мету, в той час, як наслідком наявності судового рішення, яке набрало чинності, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є закриття провадження у справі, і саме таки наслідки застосовано судом за клопотанням представника відповідача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 44, 143, 144, 255, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди закрити в частині вимог про стягнення заборгованості з комунальних послуг у розмірі 39 490, 24 грн.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 12.06.2024 року.

Суддя: