ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/9892/24
провадження № 2-н/753/464/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

"28" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу у розмірі 4 426,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу у розмірі 4 426,74 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Водночас, за приписом ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Також в пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» закріплено положення, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності.

При цьому, загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України, зокрема частиною 1 цієї статті встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Тобто, за підсумовуючим аналізом наведених правових норм суддею встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи. Застосування у наказному провадженні альтернативної або виключної підсудності процесуальним законодавством не встановлено.

З поданої заяви вбачається, що боржником в ній визначено ОСОБА_1 , місцем проживання якого вказано: АДРЕСА_1 .

Згідно електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», боржник ОСОБА_1 за вище вказаною адресою не значиться.

При цьому, за приписами ч. 4 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, суддею було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповіді якого №608828 від 27.05.2024 вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

За нормою п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також враховуючи вимоги ч. 1 ст. 27, п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись стст 165, 166, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу у розмірі 4 426,74 грн.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.