Справа № 689/2275/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2024 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

представника позивача адвоката Польового В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради, а саме: про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі та надвірні споруди, які знаходяться по АДРЕСА_1 і належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що прийняла спадщину після смерті баби, однак не може реалізувати свої спадкові права щодо домоволодіння, яке їй належало, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Польовий В.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Ярмолинецької селищної ради, який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував, покладається на вирішення справи на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буйволівці Хмельницького (колишнього Ярмолинецького) району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 06.08.1999 (а.с. 5).

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно погосподарської книги №1 за 1996-1999 роки особовий рахунок № НОМЕР_2 , за життя була власником двору який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується: довідкою Ярмолинецької селищної ради №359 від 11 жовтня 2024 року (а.с. 16), даними технічного паспорту на вказаний житловий будинок (а.с. 10-13).

Вирішуючи питання про належність ОСОБА_2 вказаного житлового будинку суд враховує, що нерухомість збудована в сільській місцевості за правилами, які діяли на момент її будівництва, а сам будинок значиться зареєстрованим у погосподарських книгах.

Позивачка, будучи онукою ОСОБА_2 і її спадкоємцицею за заповітом, прийняла спадщину, проте через відсутність правовстановлюючого документу не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного нерухомого майна.

Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом НОМЕР_4 від 21.04.2000 року (а.с.9); копією спадкової справи №264/2000 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 38-43); відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії № 176/02-31 від 15.10.2024 (а.с. 7).

Факт зміни прізвища позивачки з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 " підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу Ярмолинецького районного суду від 23.12.2011 року.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_2 належав на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами, нерухомість збудована в сільській місцевості за правилами, які діяли на момент її будівництва, а сам будинок значиться зареєстрованим у погосподарських книгах, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 і є спадкоємицею за заповітом, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За наведених обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності за заповітом на житловий будинок (літ. А-1) з верандою (літ. а), загальною площею 54,2 кв.м., а також на господарські будівлі та надвірні споруди: погріб (літ. Б), літня кухня (літ.В), сарай (літ. Г,Д), що знаходяться по АДРЕСА_1 , і які належали ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 10.12.2024.

Суддя Андрій КУЛЬБАБА